A GRYPHAA ESTERHÁZYI ELTERJEDÉSE ÉS GEOLÓGIAI JELENTŐSÉGE. 43 
Turkestanensis RoMmax.; végre c) az alsó homokban: Ostrea Turkestanensis 
RoMax. 
A Fergana-emelet a Fergana-völgy északi és déli oldalán végig követ- 
hető, azt patkóalakúan körülvéve. Ugyanezen emeletbe tartozik több sziget- 
szerű kőolajelőfordulás is, melyeknek száma mai napig fölmegy tízre. Ez az 
emelet konkordánsul terül el a krétakorú üledékeken és konkórdáns településű 
tercier rétegek következnek felette is. Az emelet valóban különállónak vehető, 
mert olyan helyeken is található, hol a krétarétegek jelenlétére semmi sem 
enged következtetni. Ugyanez a függetlenség mutatkozik a gipsz- és konglo- 
meratumüledékek jelenlétében is, melyek a Fergana-emeletet a valódi kréta- 
üledékektől elválasztják s melyeknek vastagsága a Fergana emeletét többszö- 
rösen is fölülmulja. 
A Fergana-emelet tektonikai jelenségekben gazdag területen fordul élő. 
Különösen gyakoriak benne nagy redők, melyek a csapással megegyeznek, 
bonyolítva hasadékokkal és vetődésekkel, melyek szintén a csapás mentén 
húzódnak, de különböző más irányokban is vonulhatnak. Mindaz, amit mond- 
hatunk róla, azt bizonyítja, hogy a Fergana-emelet rétegtani jellemére vonat- 
kozó eddigi következtetések nagy fenntartással vehetők csak. 
A Fergana-emelet korára nézve megjegyzendő, hogy Romanovsxi G. D. 
professzor a felsőkréta senonien és danien emeletei közé beékelte azt. Roma- 
NOVSKI ezen nézete azonban nem volt eléggé megokolt. Mindamellett makacsul 
védelmezte e véleményét BoGgpanovics fölfedezése után is, melyet ez egy 
ostreafajra vonatkozó dolgozatában tett. Ez az ostreafaj igen közel áll a Gry- 
phaea Romanovskii Bönxm.-hez, egy a Fergana-emeletre jellemző fajhoz, melyet 
ő északi Perzsiában valódi eocén nummulitek közepette talált volt. Ez az 
ostreafaj azonban az alább nevezendő fajhoz az átmenetnek minden fokozatát 
feltünteti, amint azt maga RoMANovskKI is megjegyezte már, és voltaképen nem 
más, mint egy Gryphaea Esterházyi Páv., mely Erdélyben ugyanazokkal a 
nummaulitekkel együtt fordul elő, mint BoGpawoviIcs perzsiai ostreája, mi mel- 
lett sem ROMANOVSKI, sem BoGpawxovIcs nem ismerték még a szóban forgó er- 
délyi ostreafajt. SuEss E. volt az, ki BoGpawoviIcs adataira támaszkodva, meg- 
állapította a Gryphaea Esterházyi Páv. és a Gryph. Romanovskii BöHx. azo- 
nosságát és KocH Awnratrlal egyetértésben az ezen kövületet tartalmazó rétege- 
ket a középeocénbe helyezte. Ugyanő elválasztja a Fergana-emeletet a felső 
krétasortól és azt egy tengerből származtatja, amely Erdélyből keleti Perzsián 
keresztül Középázsiába, keleti Turkesztánba, sőt Khinába is húzódott (aminek 
fölvételét Srorrczka fölfedezései is megengedik). 
Ezen álláspontból tekintve, a középeocén kor a Fergana-emeletnek csak 
középső szintájára nézve — melyben a Gryphaea Esterházyi előfordul — volt 
biztosan megállapítva; ellenben alsó színtájára nézve korának kérdése nem 
volt még eldöntve ugyanakkor, mert Suzss E. munkálatának megjelenése után 
Bönm J. fenntartja még a Fergana-emelet két szintre való osztását, melyek 
közül az egyik a középeocénbe, a másik a senonienbe tartoznék. SoKkoLow 
vizsgálatai után azonban nem engedhető meg már, hogy a Fergana-emelet 
legalsó szintája krétakori legyen. Amint most ismeretes, ez utóbbinak alján 
