44 KOCH ANTAL 
homok található az Ostrea Turkestanensis-szel, mely a gipsz- és konglomera- 
tum-csoporton települ, mely csoport maga ismét a krétakori homokkőnek 
hatalmas összletén nyugszik. De az is előfordul, hogy a Fergana-emelet köz- 
vetlenül még jóval idősebb rétegeken nyugszik. Sokorownak alkalma volt ki- 
mutatni, hogy az Ostrea Turkestanensis Rom. rendesen kifejlett alsó héjai az 
átmenetnek minden fokozatát mutatják a szabálytalan formákhoz, melyek 
eddigelé egyedül viselték e nevet; hogy azok a tipusos Gryphea-formával 
bírnak és lényegesen nem térnek el a Gryphaea Romanovskii BöHnm. rendes 
alsó héjaitól. Másrészt azok az adatok, melyekhez ő a kizárólagos Fergana- 
emeletbe tartozó rétegek kutatása útján jutott, megengedték, hogy lépésről- 
lépésre kövesse azt a tág generikus összeköttetést, mely az említett faj és a 
Gryphaca Esterházyi PÁv. közt létezik. SvuEss E. az erdélyi Gryphaca Estler- 
házyi-t azonosította a ferganai Gryphaea Romanmovskii-val, de Sokorow, tekin- 
tetbe véve azokat a nagyon fontos különbségeket, amelyek ezen fajok távoli 
képviselői közt, valamint szintjük, tehát koruk közt is léteznek: előnyösebb- 
nek tartotta ezen két faj elkülönítését fenntartani, megengedve, hogy azok 
nem egyebek, mint egy és ugyanazon nemi láncnak két végső gyűrűszemei. 
Megállapítható volt tehát, hogy az említett három faj között tág, de 
kétségtelen viszony létezik. Ha most a következő három fontos tényre figye- 
lünk: 1-ször, hogy egyetlen egy valódi krétakori kövületforma sem található 
a Fergana-emelet rétegeiben; 2-szor, hogy az emeletre jellemző két faj, a 
Gryphaeca Romanovskii és Ostrea Turkestanensis a legnagyobb hasonlatossá- 
got mutatják a tercier fajokhoz ; és 3-szor, hogy a Fergana-emelet valóban egé- 
szen függetlenül látszik település tekintetében is a felső krétától: úgy csak az 
a következtetés marad fenn, hogy az egész Fergana-emelet har- 
madkori üledékekből van összetéve. 
A rétegtani viszonyok részleteire vonatkozólag keveset tudunk még. 
KocH A. munkája Erdélyről megengedi nekünk, hogy a Gryphaca Esterházyi 
szintjét párhuzamba helyezzük a párisi durvamész alsó részével, mely a közép- 
eocénbe tartozik, de a megelőző és a következő szintek megállapítására nincsen 
még elég adatunk. Reméljük azonban, hogy a részletesebb vizsgálatok a Fer- 
gana-emelet faunáját és különösen azok parányi szérvezeteit illetőleg bizonyí- 
tékokat szolgáltatunk majd határozottabb vélemény kimondásához is. 
Végezetűl érdekes följegyezni azt is, hogy a Gryphaca Romanovskii— 
Gr. Esterházyi generikus lánca minden szemének jelenléte a Fergana-emele- 
ten belül egyfelől és a tipikus első képviselő faj távolléte Perzsiában és Er- 
délyben igenmegengedhetőnek teszik azt a véleményt, hogy 
a Gryphaca Esterházyi ázsiai eredetű és hogy keletrőlnyugat- 
nak vándorolt. 
Továbbá egy a Fergana-emeletre igen jellemző faj — a Platygena asia- 
tica Rom. — eddigelé nem ismeretes tovább keletnek, mint orosz Turkesztán- 
ban; ámbár SvEss fölemlít egy példányt, igaz, hogy rosszúl megtartottat, mely 
ezen fajhoz nagyon hasonlít és a khinai Turkesztánban találtatott. Meg kéll azt 
is jegyeznünk, hogy Burópa, Észak-Afrika és Észak-Amerika alsókréta ostrea- 
faunájának ismerete arra a biztos meggyőződésre vezetett, hógy ez a fauna 
