A POLGÁRDI PLIOCÉN CSONTLELET, 51 
második ásatás ideje elkövetkezett, a bánya talpát már jóval mélyebbre vág- 
ták. Ebből az [időből való a 12. kép, mely a mészkő üregeit kitöltő agyag 
települését már világosabban tünteti fel. A bánya NW oldalának a NE sarká- 
ban kezdődnek az agyagközbetelepülések, melyek egy — felül nagy mészkő- 
tömbökkel elzárt — kis dolinából indulnak ki s a bánya szállító vágatában 
lefelé húzódnak. A telepedést a 13. ábrán mellékelt vázlatos szelvény érzé- 
kíti. A felületet borító, mészkőtörmelékkel vegyes humusztakaró alatt 2—3 m 
vastag, szálban álló mészkőréteg következik. Ez alatt koptatott mészkődarabok 
és mészhomok láthatók, mely utóbbi felül zöldesszürke, alul pedig rozsdavörös 
tömött, szívós agyagba megy át. 
12. ábra. A somlyóhegyi alsó bánya képe 1910 november havában. 
Ez az agyagtömeg a mészkő üregeit helyenként tetemes vastagságban 
tölti ki, csontok azonban csak a felsőbb rétegekben — kb. 2—2:50 méter mély- 
ségig — fordulnak elő benne, s a legtöbb itt is a legfelső, zöldesszürke rétegben 
volt gyűjthető. A 14. kép az alsó bánya NW oldalát 1910 november hó elején, 
az ásatási munkálatok előrehaladt stádiumában tünteti fel, amikor a csontos 
rétegek javarészét s a felettük lévő mészkősziklákat már lefejtettük. Az ábrán 
---tel jelölt helyen még elszórtan mutatkoztak a csontok, lejebb (a képen 
ettől a helytől balra) azonban már nyomuk sem volt. Legtöbb csont volt abban 
a rétegben (4.), amelyet a 15. ábrán ---tel jelöltem. Erre különösen a sok 
Gazella- és Capreolus-maradvány volt jellemző. Azonkívül a csontok kivált- 
képpen még három vékony rétegben fordultak elő, amelyek közül a legalsóból 
(1.) igen sok teknős-ecsont (Testudo), a felette levőből (2.) több Ietitherium áll- 
45 
