82 NEUBAUER KONSTANTIN 
tonosan, jól figyelhetjük meg. A megolvasztandó szilikát kvarccsészébe helyez- 
tetik s platina háromlábra állítva kerül a kemencébe. Készülékének leírása a 
wieni akadémia közleményeiben jelent meg. 
Ezen módszer egységes szilikátvegyületek olvadáspontjának meghatáro- 
zására kétségtelenül a legpontosabb, s DoELTER is nagyszámú, általánosan 
elfogadott méréseit ennek segélyével végezte. Különböző összetételű szilikát- 
kristályok elegyének olvadáspontját azonban ezen módszerrel meghatározni 
nem lehet, annál kevésbé, mert ilyen nem is létezik. Különböző kristályok 
keverékének hevítésénél, először a legalacsonyabb olvadáspontú fog megolvadni, 
s egyuttal oldólag fog hatni a még meg nem olvadt kristályokra. Az olvadás 
tehát a legalacsonyabb olvadáspontú anyag olvadáspontján kezdődik, s befejez- 
tetik a legmagasabb olvadáspont elérése előtt. A kísérletek ezen nagy hibája 
következtében tagadja DoELTER, hogy szilikátolvadékoknál fagyáspontcsökkenés 
mutatkoznék s állítja azt, hogy az elegyek olvadáspontját a komponensek 
olvadáspontjainak középértéke adja meg.! 
Helyes eredményeket csakis akkor kaphatunk, ha nem az olvadás, hanem 
a fagyás tüneményeit vizsgáljuk. DoELTER és tanítványai is észlelték, hogy a 
kifagyás sokkal alacsonyabb hőmérsékleten történik, ezen jelenséget azonban 
teljesen a túlhűtés rovására magyarázták. Olvadáspont meghatározásaimnál én 
is a DoELTER-féle mikroszkópot használtam, s megfigyeltem úgy az olvadás, 
mint a kifagyás tüneményeit. A hőfokmérésre LE CHATELIER-féle pirométer 
szolgált, melynek adatait úgy kísérleteim előtt, mint után vegytiszta arany 
olvadáspontjának meghatározásával ellenőriztem s a két esetben az arany 
olvadáspontjául 10629 C-t találtam, ami HorzBoRn legújabb adatával (10639 C) 
egy foknyi különbséggel megegyezik, s így nem volt szükséges a pirométer 
adatainak redukálása. A hőmérséklet emelése ellenállás segélyével történt, oly- 
képen, hogy percenként átlag 109 C volt az emelkedés s az olvadás folyamat 
alatt csak 2—39. 
1. kísérlet. 
A kísérlet anyagát a II. b) olvadék szolgáltatta. 
12059 Az olvadék szélei legömbölyödnek. 
12307 Egyes helyeken az olvadék cseppekké folyik össze. 
12607 Mindinkább több és több csepp képződik. 
12759 Legnagyobb részében folyékony. 
12907 Az olvadék teljesen megolvadt. 
1290—11707 A kihűlés folyamata. Az olvadék folyékony. 
11709 A kiválás kezdete. 
11607 A kiválás mindinkább folytatódik. 
108097 Az olvadék teljesen megmerevedett, legnagyobb része üvegesen. 
A II. b) olvadék olvadása tehát megkezdődött 12059-on és befejeződött 
12909-on. A kifagyás kezdete 117097 hőmérsékleten volt. 
1 (Sitzungsber. d. k. Akad. d. Wiss. in Wien. Math.-naturw. KI. CXVIII. 
1909. Az előbb említett értekezés ugyanitt CXV. kötet 1906.) 
