TÁRSULATI ÜGYEK. 95 
szakócákat alluviális talajból kapta s ezért TÖRÖK annak idején óva intette a vérmes 
reményű tudósokat a következtetésektől. Később azonban kitünt, hogy a BÁRsoNY-féle 
ház mellett ott van a diluvium s ime mostitt van a régóta keresett diluviális 
emberi csontváz is. A bemutatott koponyáról nem szabad azonban még végleges 
itéletet mondani, annyival is inkább, mert a csecsemő mindig magasabb típust mutat, 
mint a felnőtt. Ily módon ezen csecsemőcsont után még nem itélhetjük meg a mis- 
kolci diluviális idők felnőtt emberét. 
Újból üdvözli a szerencsés feltalálókat és a Magyarhoni Földtani Társulatot, 
amely ezt a ritka csontvázat a szakköröknek ez alkalommal bemutatta. 
SCHAFARZIK FERENC elnök mély köszönetét nyilvánítja az egybegyült közön- 
tégnek, s különösen az antropológia nagytudományú képviselőjének, TÖRÖK AURÉL 
sanár úrnak, aki mai felszólalásával mintegy szentesítette, hogy a bemutatott 
csont valóban diluviális lelet. Majd üdvözli az előadó HILLEBRAND JENŐ dr.-t is a 
nevezetes lelet feltalálása és bemutatása alkalmából. 
A hallott korszakos fontosságú előadások után az ülést öt percre felfüggeszti. 
Szünet után DicEnTrY Dezső m. k. szőlészeti és borászati felügyelő A talaj 
mechanikai összetétele és vízkapacitása közötti kapcsolat- 
ról, vagyis a filloxéramentes talajokról szabad előadást tartott. Kifej- 
tette, hogy a talaj vízkapacitása a finom mésztartalommal (agyag -- iszap -- leg- 
finomabb por) állandóan emelkedik. Ezen emelkedés azonban nem arányos, hanem 
felerészben emelkedő, felerészben pedig csökkenő haladványsor szerint igazodik. 
Ennek oka az, hogy úgy a finom mésznek, mint a durvább szemcséknek meg van 
ugyan a sajátos vízlekötő képességük, de ez nagy mértékben változik aszerint, hogy 
a talaj milyen mechanikai összetételű. 
A vízkapacitás finom mésszel kapcsolatos emelkedésének menete empirikus 
úton könnyen összeállítható, úgy hogy az ilyen táblázatból, ha ismerem a víz- 
kapacitás nagyságát, a finom mésztartalom, tehát a mechanikai összetétel (nagy 
vonásokban) leolvasható. 
A talaj víztartója és vízfoghatósága azonban nagyon különböző dolog ; amint 
a vízkapacitás a finom mésztartalommal nem arányosan emelkedik, úgy a párolgás 
intenzitása a durva mész emelkedésével nem arányosan csökken, az első, az arány 
szerinti menyiségnél mindig kevesebb, míg az utóbbi mindig nagyobb. 
Természetesen a párolgás intenzitásáról is szerkeszthető tabella, úgy hogy 
egyetlen adat (a térfogatszerinti vízkapacitás) alapján a gyakorlat 
számára elegendő pontossággal megmondhatom, hogy egyik 
talaj a másiknál mennyivel nedvesebb vagy szárazabb ter- 
mészetű. 
A vízkapacitásnak alapokául a talaj mechanikai szerkezetével kapcsolatos 
kapillaritást állítják fel. Minél nagyobb a kapillaritás, annál nagyobb a vízkapacitás, 
ez igaz, de csak a laboratoriumban, mert atermészetben a teljes víz- 
kapacitás érvényesülését a kötött talajoknál meggátolja a 
lassú vízátbocsájtás. 
Amennyi idő kellene a beivódáshoz, azalatt a felszínen megálló víz elpárolog, 
A természetben tehát a vízkapacitás akapillaritással nem 
arányos, sőt egy bizonyos fokon túl a vízkapacitást akadá- 
lyozza, hanem annál nagyobb, minél rövidebb idő alatt minéltöbb 
vizet képes felvenni és ideig-óráig megtartani. Legnagyobb vízkapa- 
citása tehát a természetben az igen finomszemű egyenle- 
tes rétegzésű homoknak, nalunk a diluviális futóhomok- 
nak van. 
