ELŐADÁSA A BARLANGKUTATÓ BIZOTTSÁG ÜLÉSÉN. 109 
A m. k. Földtani Intézet akkori igazgatója, BöckH JÁNos megérezte, 
hogy most már tenni kell és támogatva IGLÓI SZONTAGH TAMÁS dr. 
m. kir. bányatanácsos-főgeológus lelkes buzdításától 
avval a megokolással, hogy határozottan diluvialisnak mondtam a lelő- 
helyet, beadványt intézett DaRÁNYI IGwácz akkori földmív. miniszterhez, 
kérve Miskolez városa sztratigrafiai viszonyai felülvizsgálatának elrendelé- 
sét, amit a miniszter jóvá is hagyott (1906 aug. 31-én kelt 72.228/IV. 
A 2. rendelet) s a szükséges anyagi eszközöket is engedélyezte. 
BöckH igazgató a vizsgálat végrehajtásával, mint valóban leghiva- 
tottabbat, dr. PAPP KÁROLY geológust bízta meg. Minthogy pedig én, 
abból indulva ki, hogy Bükk-hegység barlangjai — amelyeket gyer- 
mekkorom óta ismertem és férfikoromban entomologiai tekintetben kutat- 
tam is — legkevésbbé voltak az eroziónak kitéve, tehát ott várható 
palaeolithikailag is a legnagyobb eredmény, megbízást nyert dr. KapIió 
OTTOKÁR geologus a barlangok kutatására, amelyhez irányadásom szerint 
hozzá is fogott, választván a tüzetes vizsgálatra a Bükk-hegységnek 
eddig ismert legnagyobb barlangját: a Szeletát, mely Hámor község- 
hez tartozik. 
Dr. Papp KÁRony, kinek az alapos és pártatlan vizsgálatért ezennel 
köszönetet mondok, azután az eredményt a következő dolgozatban tette 
közzé: cMiskolcz környékének geologiai viszonyai. Egy 
térképpel és 20 szövegábrával (M. kir. földt. int. évkönyvei, 
XVI. köt. 3. füz. pag. 91—134. 1907). Németül: cDie geologisehen 
Verháltnisse der Umgebung von Miskolcz. Mit4 Tafelny 
(Budapest 1907) A felülvizsgáló kutatás eredménye eszerint — új 
palaeolith-leletekkel megerősítve — az, hogy az én álláspontom volt a 
helyes s az ellene intézett támadás végleg megdőlt. Papp KÁRorY kimu- 
tatta, hogy az Avas-hegy temetője diluviummaradvány, tehát a nyilkő 
palaeolith jellegét igazolja; hogy ez a temető közvetlen közel fekszik az 
első lelet helyéhez (a Bársony házhoz); hogy ez a lelet feltétlenül pala- 
eolith s az erózió sodorta az alluvialis fekvésbe, mely tehát másodlagos 
volt, amiből következik, hogy támadóm a diluviumot nemismerte 
fel, hogy tehát a cZum Solutréeny stb. című értekezésemben kifejtett 
álláspont a helyes. PaAPP KÁROLY végső összegezését, a határozott ered- 
mény hatása alatt így végzi: sEzek után bízvást remélhetjük, hogy a 
rendszeres ásatások egyszerre csak a diluvialis ember csontjait is elő- 
hozzák a Bükk-hegység barlangjaiból., 
Úgy látszik, hogy ez a várakozás a legújabb répáshutai Balla- 
barlangbeli lelet embermaradványa képében már teljesült is. És ha ez a 
lelet a szigorú anthropologiai vizsgálat rendén beválik, a Bükk-hegység- 
hez füződő palaeolithkutatás meg lesz koronázva. 
Kapió OTTOKÁR dr., némely kisérlet után, végleg a Szeletát vá- 
