254 HORUSITZKY HENRIK 
Az elsorolt fajok, amint látjuk, egy igen kevert társaság. Vannak köztük 
steppe-alakok, pl. Chondrula és Pupilla, azután oly fajok, amelyek nyirkos ré- 
teken, majd árnyékos területen szeretnek tartózkodni, mint Vitrea, Zonites, 
Vallonia, Trichia, Cochlicopa-fajok. Erdős, nedves helyeket jellemző fajok 
pedig Euconulums és Petasia. Időszakonként vízállásos területeket kedvelők 
pedig a Suwuccinea-félék. Az álló vizekben tartózkodó csigák közül képviselve 
vannak : Carychium, Limnophajsa-félék és Planorbis-fajok. Valamint szintén 
vízi alakok, de olyanok, amelyek már némi lassan mozgó vizekben szeretnek 
inkább tartózkodni, a következők: Gulnaria, Fossaria, Bithynia és Physa- 
nemhez tartozó fajok. 
Minthogy tehát steppe-, erdei- és vízi-csigákkal van itt dolgunk, 
amelyek közül egyesek inkább melegebb, mások ismét hidegebb klimát ked- 
velnek és összehasonlítva eme faunát a több helyről birtokomban levő össz- 
faunával, azt hiszem, hogy nem fogok tévedni, ha a Nagyalföldünkre 
nézve az új-diluvium elején mérsékelt klimát állítok, 
amely időszakban nedvesebb, majd szárazabb klima rövi- 
debb szakaszokban váltakozva uralkodott. 
Ugyancsak már itt is a steppékre vonatkozólag azt állíthatom, hogy a 
Nagyalföldön kifejezett steppék nem voltak, amint ezt eddig 
hittük, hanema Nagy Magyar Alföld alöszkorszakban kisebb- 
nagyobb ligetekből, közöttük vízállásos területekből vagy 
mocsarakból és ezekkel váltakozva legelőkből vagy rétek- 
ből állott. Miért is tiszta steppefaunát sehonnan sem ismerünk, hanem 
legtöbbnyire a csigák keverten fordulnak elő. 
Ily területeken tanyázott nagy mennyiségben az Elephas primigenius 
Brume. vagy a mammuth is, amely távolról sem az esetleges nagyobb (?) 
klimaváltozás következtében pusztult el, hanem csakis a geografiai viszonyok 
megváltoztatása folytán volt képtelen tovább megélni. 
A BIHARMEGYEI BAUXITOK KÉMIAI ALKATÁRÓL. 
Irta: HogvárÓ BÉLA dr. 
A m. kir. földtani intézet kémiai laboratóriumában általam megelem- 
zett bauxitok a Biharhegység nyugati, illetve a" Királyerdő északi lejtőjéről 
származnak, és pedig az 1—6. sorszámúak Vaskóh környékéről, a 7—16. sor- 
számúak a Sonkolyos állomástól délre Tizfalu határában lévő Kuku nevű hegy 
vidékéről. 
A bauxittelepeket tartalmazó hatalmas kiterjedésű és mezozoós mészkő- 
ből álló hegység északi határa DLacHMANN felvétele szerint! a Sebeskörös, 
1 LACHMANN RICHARD: Neue ostungarische Bauxitkörper. Zeitschrift für Prak- 
tische Geologie, 1908; 353—362. oldalokon. 
