260 ROZLOZSNIK PÁL ÉS EMSZT KÁLMÁN 
fényképének elkészítésével, LIFFA ÁURÉL osztálygeológus úr pedig két fénykép- 
felvételének közlésre való szíves átengedésével kötelezett hálára. 
x 
Gyűjteményünk kőzetei részben nefelines bazanitok-nak részben 
pedig bazanitoidok-nak bizonyultak. 
Nefelines bazanit. 
Ehhez a tipushoz tartoznak az eresztvényi kőfejtőben gyűjtött 
összes példányok és a korláti kőfejtőből való egyik példány. 
A szürke vagy zöldesszürke kőzet főtömegében a nagyobb — egészen 
20 mm-nyi nagyságot elérő — olivinkiválásokon, amfibol utáni pszeudomorfo- 
zákon és nagy augitegyéneken kívül rendes beágyazásul 1—2 mm-es olivin- 
és augitegyének észlelhetők. Az olivin üvegfényű, kagylóstörésű, sárgászöld 
szemekben tűnik elő; az olivines kiválások, hol szegletes határúak, hol lencse- 
alakúak s rendesen tiszta olivinből állanak, a kisebbekben augit is lelhető 
olivin mellett. Az amfibol utáni pszeudomorfozák egyenletes söté- 
tebb színükkel s gyenge selyemfényükkel ütnek el az alapanyagtól. Rendesen 
5—12 mm nagyságú egyénekben jönnek elő, amelyek gyakran az amfibol osz- 
lopos alakját mutatják. Csiszolt felületen bizonyos állás mellett szürke fém- 
fényű csillogás észlelhető rajtuk. Í 
Az augit zöldesfekete vagy fekete s erős üvegfényű egyénekben lelhető. 
Az alapanyag tömöttnek látszik; csiszolt felületen azonban számos kb. 1 mm 
nagyságú fehérebb foltok jönnek elő, melyek a nefelinnek s az üvegnek felel- 
nek meg. Ez a szerkezet még jobban tűnik elő, ha a csiszolt felületet 5—10 
percig hideg sósavval kezeljük, amikoris az üveg- és nefelintartalmú részletek 
kocsonyásan oldódnak s kiszárítva fehér színűek. A fehér alapban ilyenkor a 
kisebb augit beágyazások is felismerhetők s a kőzet szövete is igen jól tűnik 
ki. Gyakran észlelhetők 1—2 mm nagyságú geodák; a nagyobbak belül üre- 
gesek, a kisebbek teljesen kitöltöttek zeolithokkal és karbonátokkal. Az egyik 
kézi példány egyik oldala vékony fehéres színű mállási kéreggel van bevonva. 
A kőzet pora hideg sósavban kocsonyásan oldódik s a kocsonya kiszárítá- 
sánál benne számos köősókocka válik ki, mint az a nefelintartalmú közetek 
tulajdonsága. 
Mikroszkóp alatt nézve (M. a.) felépítésében a következő résztvevő ásvá- 
nyok ismerhetők fel: pikotit, apatit, magnetit, olivin, rezorbeált amfibol, augit, 
biotit, plagioklasz, rhőnit, nefelin és végül üveg. 
A kőzet szövete porfiros ; a már a szabad szemmel észrevehető ki- 
válásokon és beágyazásokon kívül a rendes beágyazások szemnagysága 
0-15—0-8 mm ; nagyobb részük augit, kisebb részük olivin. 
Az alapanyag augit-ból, plagioklasz-ból, magnetit-ból, alá 
rendelten biotit-ból, továbbá nefelin-ből s üveg-ből tevődik össze. 
Az egyes ásványok elosztása egyenetlen; főleg a beágyazások körül többé- 
kevésbbé párhuzamos elrendezésű 0-04—0-1 mm hosszú plagioklasz-lécek tor- 
