A MEDVES-HEGYSÉG BAZALTOS KŐZETEI., 263 
zárványai üveg, magnetit s itt-ott biotit-táblácskák is; széleit helyen- 
ként biotit szövi át, mely néha a homokórás felépítésű augitnak a prizma 
szerinti "növéskúpjának egy részét is elfoglalja. A nagy augitegyénekben 
néhány esetben opák titanvas pálcikákat is észleltem; egy egyénben több 
gömbölyű olivinszem is volt lelhető. Az olivin gyéren fordul elő nagy 
egyénekben, rendes szem nagysága 0-3—0-8 mm, de lesülyedt az alapanyag 
szemnagyságához is. Ritkán mutat teljesen automorf határokat, rendesen kor- 
rodált vagy legömbölyödött; a korrozionális üregekben helyenként nagyobb 
rhőnit-egyének lelhetők, 
Alig hiányzó zárványa apró világosbarna pikotitoktaederek. Szélén és 
repedések mentén vas vegyülettől megfestett barnás-zöldes szerpentinné válto- 
zott át. Ép eredeti amfibolt a megvizsgált csiszolatok egyikében sem találtam, 
az amfibol mindenütt teljes magmatikus rezorpciót szenvedett. A kisebb rezor- 
pciós képződmények határai megfelelnek az amfibol konturjainak, a nagyoknál 
többnyire szabálytalan lefutású. Összetételében részt vesznek bőséges rhönit és 
augit, változó mennyiségben plagioklasz, kevés nefelin s bomlástermények; 
rendesen egységes vékony augitszegély övezi őket, melyben. magnetit-zárványok 
is észlelhetők. Uralkodó rhönit mellett az egyes augitegyének szabálytalan 
elrendezésűek, néha — különösen kevesebb rhönittartalom mellett — az 
augit egységesen orientált vázt alkot. 
A rhőnit 0-704—0-15 mm hosszú lécalakú keresztmetszetei 609 alatt 
elrendezett rácsot alkotnak (1. az I. táblán a 2. számú mikrofotografiát). A na 
gyobb képződményekben ritkábban nagyobb olivin- és augit-egyének, vagy- 
pedig nagyobb legömbölyödött határú rhönitszemek (0-45—1 mm nagyok) is 
lelhetők (1. az I. táblán a 3. számú mikrofotografiát). 
A reszorpciós képződmények nyilván nem keletkeztek tisztán az amfibol 
diszociációja által, hanem alkotásukhoz az alapanyag is hozzá járult. 
Helyenként szélesebb augitszegélyen belül egy főleg plagioklaszt és 
augitot s kevés rhőnitet és biotitot tartalmazó öv következik, míg a belső 
mag a rendes összetételt mutatja fel. A plagioklasz itt szélesebb lécek- 
ben lelhető, a periklintörvény gyakoribb rajta, az albitlemezek itt-ott meg 
vannak hajlítva; összetétele labradornak felel meg. A  magmatikus reszorpcio 
végső stádiumának tekinthetők azok az ibolyás augitegyének, amelyeknek csak 
magjában észlelhetők rhönitfelhalmozódások, az augit túlnyomó része teljesen 
egységes s a rendes üvegzárványokon kivül egyébb zárványokat nem tartalmaz. 
Maga a rhőnitnek jelölt ásvány többnyire lécalakú, többé-kevésbbé sza- 
bályosan határolt keresztmetszetekben lelhető. Nagyobb szemei szabálytalan 
határúak. Többnyire nem fémfényű és mély barna színnel áttetsző, nagyobb 
egyénei itt-ott zöldesbarnák is. Vékonyabb lécalakú egyénei gesztenyebarna 
vagy rozsdásbarna színnel többé-kevésbbé jól átlátszók s elég gyakran jól 
pleochroitosak is. Utóbbiakon interferens szín is észlelhető, rendesen azonban 
az interferens szín a nagyfokú abszorpció és szineződés folytán nem jut ér- 
vényre. Egy helyen erős ferde kioltódást is észleltem. A hasadás a nagyobb 
egyéneken csak repedések alakjában jut érvényre; a kisebb egyéneken egyes 
esetekben az amfibolok prizmás hasadását is kilehetett venni (a — világosabb 
185 
