282 D: VENDL ALADÁR 
hasmatit-pikkelykéket tartalmaz. Egyik szemben mozgó libellás folyadékzár- 
ványt, egy másikban zirkonzárványt figyeltem meg. Az amfibol szemecskéi több 
félék; legnagyobb részbe na zöld amfibolok közé tartoznak, melyek erősen 
pleochroosak: c — sötét kékeszöld, ] c— sárgászöld, c:c—14—179"; ezeken 
kívül elég sok oly amfbolt tartalmaz e homok, melyre nézve c — igen sötét 
barna, I c világos zöldesbarna, c :c— 17—19; nehány amfibolszem c — sötét 
zöld, ]c— halvány zöldessárga, c:c— 18—20? tulajdonságú, nehány más 
szemecske c— barna, ]c— világos barnássága, c:c— 10—149; de aránylag 
az oly aktinolith-szerű szemek is gyakoriak, melyek majdnem teljesen 
színtelenek, vagy csak gyengén zöldes árnyalatuak s az extinkciójuk 12—159" 
s csak a zöldes színárnyalatúak mutatnak némi pleochroizmust c — halvány- 
zöld. ]c— majdnem színtelen zöldes. Igen sok amfibol-szemecskében opak 
zárványok voltak észlelhetők. A kalcit szemecskéi többnyire színtelenek, 
ritkábban sárgásszínűek, részben ikerlemezesek, részben foltos interferencia- 
színeket adnak, azaz aggregátumként viselkednek. Magnetit igen erősen 
koptatott, csiszolt szemekben található. A plagioklász szemecskéi iker- 
rovátkásak ; némelyik plagioklász-szem az ikerrovátkákhoz képest közel egye- 
nesen olt ki; más szemeken 69-tól 209-ig terjedő kioltás volt mérhető. Törés- 
mutatóik alapján oligoklásztól andezin-labradorig terjedő tagok közé kell őket 
sorulnunk. Egyik-másik plagioklász-szem egészen zavaros, helyenként sötét, 
fekete áltlátszatlan interpoziciókkal. Kevés orthoklász, melyek aránylag 
üdék és egy-két mikroklin is megfigyelhető volt. Gömbölyű, színtelen apró 
apatit-szemek sem ritkák. Nehány palackzöld színű augit-szemecske, 
pleochroizmus nélkül is van e homokban; csak egyik-másik szem mutat igen 
gyenge pleochroizmust sötétebb zöld és ennél egy kissé halványabb zöld árnya- 
fatban; az extinkció 33—399. Egy-két szem igen halvány zöldes színű, majd- 
nem színtelen, diopszíd-szerű szemecske is észlelhető volt, melyek egyik 
szemecskéjén c:c — 43—449 extinkció volt mérhető. A piroxén szemecskéinek 
száma az amfboléhez képest azonban roppant csekély. A kevés epidot- 
szem sárgászöld színű, jól kivehető pleochroizmust mutat, mely b — sárgás- 
zöld, ]b— majd sötétebb sárgászöld, majd halvány zöldessárga. A hasadási 
vonalkákhoz képest egyenesen oltanak ki. Kevés erősen pleochroos turmalin 
ebben is előfordul; a pleochroizmusuk: w— sötét zöldesbarna, e — sárgás 
rózsaszínű. Kevés muszkovit-lemezke, majdnem mindegyik opak (magne- 
tit ?) zárvánnyal és egy-két bi otit-pikkelyecske is kimutatható volt. Néhány 
teljesen víztiszta átlátszó zirkon, koptatott oszlopocskák alakjában. Néhány 
szem staurolith jól kifejezett pleochroizmussal, c — sötétebb sárga, ] c — 
halványabb sárga jól felismerhető. Végül még egy-két szem halvány rózsa- 
színű izotrop gránátot, diszthent ec:c— 31—329, két szem magasabb 
rendű fehér színt mutató, halványsárga és majdnem teljesen színtelen árnya- 
latban pleochroos titánitot és egy szem szillimanitot határoztam 
meg. A szillimanit szemecskéje színtelen, parallel elhelyezésű, pamatszerű rostok 
összességéből áll. Fénytörése a monobromnaftalinénál nagyobb, kettős törése 
elég nagy; kioltása a hosszirányhoz képest egyenes, főzóna pozitív karakterű. 
A szemecske sűrűn tele van, opak rendkívül apró pontocskákkal. 
