290 GEOLÓGIAI ESEMÉNYEK. 
dott dolog volt. Ennek dacára azonban méltóztassék elhinni, hogy az a földi- 
gáz-értekezlet nem érdemli meg, hogy annyira leszólják, mert ott összejött 
Erdély intelligenciája és az nem járja, hogy azt úgy leszólják, amint az bizo- 
nyos helyeken történt, mert hisz Erdélynek régibb, műveltebb társadalma van, 
mint Magyarországnak és ők egész komolyan tárgyalták a dolgokat és az én 
meggyőződésem szerint helyesen, még bizonyos féltékenységgel is. 
Az a két tudós professzor, aki ott előadást tartott, SzÁDEczEYxY és CHOL- 
NoKkYy, legjobb tudásukat vitték bele és CHorwoxkr, akinek nagy érdeme van 
abban, hogy a földigázat megkaptuk, charmeur módjára adta elő a dolgokat, 
tehát nem volt ok rá, hogy megtámadják, amint azt különösen egyik képviselő- 
társunk tette, akinek a tudását sokra becsülöm, de aki, mint edzett politikus 
és közéleti ember, tudhatná, hogy tréfás hang előfordul mindig, azt elvisel- 
hette volna és azért nem kellett volna onnét haraggal megválni. Különösen 
rosszúl esett az ott egybegyűlt erdélyi embereknek, amikor azt hitték, hogy 
az Isten csodát művelt és hogy Erdély aranykora állott vissza, amikor az 
egyik professzor azt mondja, hogy naponként 100.000 koronára teszi az elillant 
földigázt és utána HELTAI képviselőtársunk felkél és ráteríti a vizes lepedőt az 
egész értekezletre és azt mondja, hogy ne reménykedjenek az urak, mert az 
nem ér többet mint 4000 koronát. Minden társaságban a világon, ahol ilyen 
célból nagy reménységgel, lelkesedéssel összejön egy nagy és előkelő társaság 
és ha valaki nem megtizedeli, de meghuszonötödöli azt, amit egy másik 
tudós professzor állít, akkor az a társaság nem valami nagy rokonszenvvel 
hallgatja azt. 
Én módom és tehetségem szerint tanulmányoztam az amerikai viszo- 
nyokat, és úgy látom a kimutatásokból, hogy Amerikában a gáz köbméterét 
minimálisan fél és maximálisan 9 fillérrel számítják, tehát 18-szoros külön- 
bözet van. HELrar képviselő úr tehát a minimálisat vehette, az egyetemi pro- 
fesszor úr pedig a maximálisat. A középen lesz az igazság és semmiképen 
sem érdemli meg az erdélyi társadalom, hogy ilyen lekicsinyelő módon szólja- 
nak róla, amint azt némelyek tették. 
Erdély kulturális és gazdasági fellendülése az ország eminens nagy 
érdeke, azt nem lehet speciális erdélyi érdeknek minősíteni. Azt mindenki 
tudja. hogy micsoda veszedelem fenyeget ott bennünket évtizetek óta és hogy 
az erdélyi részeken mennyire terjed az oláhság. hogyan sajátítják ki a magyar 
földeket, hogyan pusztul a székelység, pedig hogyha a székelység kipusztul, 
akkor ebből nagy veszedelem háramlik az országra. A fakitermelés alapján 
ma még bizonyos vidékeken van pénz, de az örökké nem fog tartani, a pénz 
elfogy és az a félmillió székely munka és kenyér nélkül, pénz hiányában ki 
fog vándorolni Magyarországból. Tehát nekünk elsőrendű kötelességünk, hogy 
az erdélyrészi magyarságot és a székelységet tőlünk telhetőleg erősítsük, 
gyarapítsuk különösen azáltal, hogy ott ipart teremtsünk, (Helyeslés balfelől.) 
Nincs is ok a féltékenységre, mert hiszen úgy tudom, hogy bár a leg- 
különbözőbb vélemények vannak, de abban talán a legpesszimisztikusabbak is 
megegyeznek, hogy nemcsak a kissármási földigázból kapható ilyen nagy ener- 
gia, amely naponként 120.000 lóerőt tesz ki, hanem vannak úgynevezett földi- 
