GEOLÓGIAI ESEMÉNYEK. 297 
kifejtett buzgó működése elismeréséül a főbányatanácsosi címet és jelleget 
díjmentesen adományozom. Kelt Bécsben, 1911. évi március hó 10-én. FERENCZ 
JózseEF s. k., Lukács Lászzró s. k. 
B) A Magyar Földrajzi Társaság közgyülése. 
Tudományos társulataink közül kevés tudott az utóbbi években annyira 
közönségünk lelkéhez férni, mint a Földrajzi Társaság. Népszerű előadásain 
mindig megtelt a Sándor-utcai régi képviselőház nagyterme, ahol változatos és 
gazdag, amellett tanulságos szórakozás várta a hallgatóságot. Szivesen is keres- 
ték föl a társaságot, amely ilyenformán állandó közönséget nevelt magának. 
Tudományos működését is a legnagyobb elismeréssel fogadták a szakemberek, 
úgy hogy a társaság élete eleddig harmonikus és biztató volt. 
Ebbe a harmoniába az idei közgyülés folyamán méla akkord vegyült. 
CHorwokY JEnő, a kolozsvári egyetem tanára, akinek hat évi főtitkári műkö- 
dése alatt lendült föl az addig csendes elvonultságban dolgozó társaság ügye, 
lemondott erről az állásáról. Lóczy LasJos pedig elnöki megnyitójában szomo- 
rúan állapította meg, hogy az egyetem földrajzi tanszéke és a társaság között 
nincs meg az az összhang, melynek a társaság a fölvirágzását, a földrajzi 
tudomány pedig a jelesen képzett fiatal tudósnemzedék egész gárdáját köszön- 
heti. Szóvá tette, hogy 1908 óta, amikor az egyetemi katedráról a Földtani 
Intézet igazgatójává nevezték ki, kétszer is fölajánlotta az egyetemi tanácsnak, 
hogy a két évig üresedésben volt tanszék teendőit ellátja, de a tanács válaszra 
sem méltatta. 
Ebben a nyomott kedvben folyt le a Magyar Földrajzi Társa- 
ság negyvenedik évi rendes közgyűlése 1911 március hó 30-án, délután 
az Akadémia heti üléstermében. Lóczy LasJos elnöki megnyitójában megemlé- 
kezett az elmult év nevezetesebb kutatásairól és utazásairól, majd egy oly 
változásról tett említést, amely az ő személyével függ össze. Eddig ugyanis 
tradició volt, hogy a társaság elnöke egyszersmind az egyetem földrajzi tan- 
székének is birtokosa. Mikor 1908-ban az egyetemtől megvált, hosszabb emlék- 
iratban búcsúzott el a bölcsészeti kartól és fölajánlotta, hogy szükség esetén 
előadást tart az egyetemen. Miután azóta ez év elejéig nem volt betöltve a 
földrajzi tanszék, 1910 november 4-én új előterjesztést tett a bölcsészeti kar- 
nak előadás tartására vonatkozóan. Erre az előterjesztésére, épúgy mint az 
elsőre még ma sem kapott választ, csak privát úton értesült, hogy a kar egy 
része az ő közreműködését nemcsak nem tartja kivánatosnak, hanem egyene- 
sen károsnak tekinti. Az egyetemen, így szólt azután, úgylátszik szakítottak 
az ő húszéves rendszerével és a polihisztor, enciklopedikus irány felé hajlanak. 
Mivel a társaság eddig az ő irányelveit követte s követi alkalmasint a jövőben 
is, az egyetemi tanszék és a társaság kapcsolatának régi hagyománya meg- 
szünt. Kárára vagy hasznára lesz-e ez a társaságnak, a jövő fogja megmutatni. 
Köszönetet mondott végül a maga és lelépő tiszttársai nevében a társaság 
támogatásáért az elmult három évben. 
