TÁRSULATI ÜGYEK. 303 
részi fúrások eredményeiről a mult év őszéig csak egy-két szakember tudott, 
s a Földtani Közlöny hozta az első hiteles leírást ezekről. Annál nagyobb kö- 
szönettel tartozik tehát Közlönyünk szerkesztősége MÁáLy SÁáwpoR miniszteri 
tanácsos úrnak, mint az állami bányászat főnökének és Lóczy LaJos egyetemi 
tanár úrnak, mint a Földtani Intézet igazgatójának azért, hogy az első közlési 
engedélyt társulatunknak biztosították, sőt a magas pénzügyi kormány még 
anyagilag is támogatta a kálisókutatásokról szóló, sajtó alatt levő ismertetést. 
A Földtani Közlönyben egyébként a régi rovatok maradtak, kivéve a 
Budapest geológiájáról szóló, s nagyérdemű elődömtől indított rovatot, 
amely részben tárgyhiányból, de részben azért is megszünt, mert a főváros 
geológiájáról szóló közlemények egész jól megférnek a többiek között. Új rovatot 
nyitottam azonban a Geológiai Eseményeknek, amikben a mult év 
folyamán meglehetősen bővelkedtünk. Így a mult nyáron zajlottak le a düssel- 
dorfi és stockholmi geológiai kongresszusok, amikről Lóczy LAJos és ZSIGMONDY 
ÁnpáD tagtársaink voltak szívesek kimerítő ismertetést nyújtani tagjainknak. 
Állandó rovatot nyitottam továbbá a Barlangkutató Bizottság köz- 
leményeinek. 
c) Tudvalevő ugyanis, hogy Lóczy Lasos választmányi tag indítványára 
1910 január 28-án társulatunk kebelében megalakulta Barlangkutató 
Bizottság, amit a mult évi február 10-iki közgyűlésünk szentesített is. 
A Barlangkutató Bizottság szerencsés csillag alatt született meg, 
mert mindjárt az első évben azzal kezdte működését, hogy a répáshutai Balla- 
barlangban föltalálta a diluviális ember csontvázát, amely után már évtizedek 
óta sóvárognak antropológusaink. A Barlangkutató Bizottság vezetői: SIEGMETH 
KáRorY elnök, JoRpáws KáRoLy társelnök és Kapró OTTOKÁR előadó urak nagy 
lelkesedéssel fogtak feladatukhoz. Több ülésen körvonalozták a bizottság teen- 
dőit, s számos külső tag részvételével megállapították a  munka-tervezetet. 
Az elmult nyár folyamán a bizottság megkezdte az aggteleki Baradla-barlang 
rendszeres felásatását a Csontházban és a Pitvarban. Ezenkívül a m. k. Föld- 
tani Intézet és a Borsod-miskolci Múzeum támogatásával a Bükkhegység bar- 
jangjaiban is ásatott, amely barlangok fölfedezése tudvalevőleg HERMAN OTTÓ 
nevéhez fűződik. A bizottság közleményeit Kapió OTTOKÁR előadó úr szerkesz- 
tette nagy buzgalommal, s ezek között STRÖMPL GÁBOR a zemplénmegyei bar- 
langokat és sziklaodúkat, míg HILLEBRAND JENŐ a Szeleta-barlangban végzett 
ásatásait ismertette. 
A bizottsági működésekről szólva, fölemlítem, hogy a Geológiai 
Szakszótárt készítő bizottság is megalakult, sőt 1910 december 
hó 10-én SzorracH Tamás másodelnök úr elnöklete alatt ülést is tartott. Ezen 
az ülésen a bizottságnak mind a hat tagja egyértelmű megállapodásra jutott, 
s ily módon a várva várt földtani helyesírásnak ügye is megoldást nyert. 
A megállapodások elveit példákkal fölvilágosítva Közlönyünk legközelebb hozza. 
Ezen elvek szerint fog írni a jövőben a Földtani Közlöny, s a m. kir. Földtani 
Intézet igazgatóságának határozatából az intézet kiadvány-sorozata is. 
A m. kir. Földtani Intézet kiadványaiból a mult évben tagtársainknak 
az 1908. évi Jelentést, 12 íves vaskos füzetben, és Hanavárs Gyurának a Buda- 
