A ROMÁNIAI PETROLEUM-TERÜLET ÉS AZ ERDÉLYRÉSZI MEDENCE. 399 
termelés 5!/2 vaggon, az egész évre számítva 19,000 tonna volt. A petró- 
leumtermelésre alkalmas vonalakat már az akkori fogyatékos feltárásokból 
fölismertem és kijelöltem két antiklinálisi a Provica- és Doftanetz-völgyek 
között; azt, amelyen ma Kampina, Pojeni, Telega, Busztenari környékén 
száz meg száz fúrótorony emelkedik, valamint a Baikoi és Moreni közötti 
Plojesthez közelebb fekvőt is, amelyen jelenleg szintén bőven fizető 
fúrások adják a földolajat. 1896-ban másodízben jártam lenn szakértő- 
ként s a Petróleumipar Részvénytársaság megbízásából Kampinán új 
fúrások helyét jelöltem ki. Ekkor már régibb javaslataim szerint elhelye- 
zett két fúrás szolgáltatta a társaságnak a földolajat. Harmadízben 
1900-ban egyetemi hallgatóimmal látogattam meg Kampinát, amikor már 
MRazgc kollégám fogadott. A. Magyar Kereskedelmi Bank bírta akkor 
Kampina leggazdagabb petróleumterületét és én gyönyörűséggel láttam, 
hogy pontosan a tőlem kijelöli keskeny antiklinális pásztán emelkednek 
azok a fúrótornyok, amelyek kútjai napjainkban is a legállandóbban szol- 
gáltatják a földolajat. 1907-ben a III. nemzetközi petróleumkongresszusnak 
MnRnazectől vezetett kirándulásán negyedízben látogattam meg Kampinát 
és távolabbi környékét. Az idei tavaszon pedig immár ötödiízben voltam 
Románia gazdag petróleumtermő vidékein. 1908-ban Kampinán a tőlem 
fölismert helyeken 234,860 tonna volt a termelés, tehát az egész romá- 
niai kőolaj-mennyiségnek, vagyis 1.150,254 tonnának valamivel több 
mint 2099-a. A romániai összes termelés 1896-ban még csak 80,000 
tonna volt s ma már a galiciait is megközelíti. 
A) A romániai petróleumterület rétegeinek összehasonlítása az 
erdélyrészi medence neogénkorú rétegeivel 
Amikor WEKERLE SÁNDOR, a pénzügyminisztérium vezetésével meg- 
bízott miniszterelnök, illetőleg Popovics SÁNDOR államtitkár urak 1907-ben 
felszólítottak, hogy a káliumsók utáni kutatás módjára vonatkozólag 
javaslatot adjak be, kétízben: 1907 június és szeptember hónapban tájé- 
kozódás céljából beutaztam az Erdélyrészi Medencét. Mindjárt feltünt 
nekem, hogy a medence közepén nem olyan egyszerűen teknő módjára 
települtek a rétegek, amint azt az eddigi, különben lelkiismeretes leírá- 
sokból tudni véltük, hanem északnyugat-délkeleti redőkben, sőt asszi- 
metrikusan ferde antiklinálisokban helyezkednek el. 
1907. évi június hó 29-én kelt jelentésemben szóltam már ezen 
megfigyelésemről, 1909. évi július hó 14-én kelt jelentésemben pedig a 
Medence közepén három antiklinális vonulatot jelöltem ki, amelyeken 
zártkutatmányi területek lefoglalását javasoltam földigáz- és petróleum- 
kutatások céljából. Azt is érintettem jelentésemben, hogy a medence 
nyugati peremén régebbről is ismerek több, sűrűbben álló antiklinális 
