404 Dr LÓCZY LAJOS 
ban úgylátszik nem olyan mértékben, mint a Kárpátok délkeleti sze- 
gélyén. A galiciai petróleumvidék a déli moldvaival rokon természetű. 
Nagyon figyelemreméltó az a bizonyosság, hogy Romániában és Galiciá- 
ban a petróleumrégiók a kárpáti gyűrűnek olyan szakaszaiban vannak, 
amelyekből a régi kristályos tömegek és a variszkusi rögök hiányoznak, 
továbbá figyelmet érdemel az is, hogy Magyarországon Eperjes-Sóvár 
vidékén és Máramarosban a Kárpátok belső szegélyén végignyuló neogén 
sóformáció a galiciaival szemközt terül el. Az  erdélyrészi neogén- 
medence temérdek sótestével és sóskútjával mintegy közbeesik a két flis- 
régió közé; az erdélyrészi Érceshegység krétakorú kárpáti homokköve 
nyugatról és keletről a székelyföldi kréta és paleogénkorú kárpáti ho- 
mokkő fogják közbe a medence neogénjét. A felismert antiklinálisok 
elnyulásai BöcgH Hucó tanulmányai szerint a keleti és nyugati perem- 
hegység csapásirányait követik. 
A petróleum és földigáz kutatást ezen általános szemlélődések 
alapján kell folytatnunk. Követendő példával járt elől e tekintetben a 
román kormány, a midőn MnRazzc [L. professzornak egységes vizsgálatait 
lehetővé tette, aki alig öt év lefolyása alatt példanélküli mintaszerűség- 
gel ismertette a romániai petróleumrégiókat. Misem dicséri jobban ezt 
a kiváló geológiai munkát annál a körülménynél, hogy MRazrc munká- 
jának megkezdésétől 1904—1905-ig a romániai petroleumtermelés ösz- 
szesége 494.658 tonnáról 1,150,254 tonnára emelkedett. 
Sem a romániai, sem pedig az erdélyrészi neogén (miocén-pliocén) 
korú lerakodások rétegeit nem ismerjük még elég tüzetesen ahhoz, hogy 
véglegesen megállapított rétegpárhuzamosításairól ezidőszerint szó lehes- 
sen. Az Erdélyrészi Medencében az alsó neogénkorú — aguitaniai, kó- 
rodi, hidalmási, mezőségi (Schlier) — rétegek szintjeiről bővebb adataink 
vannak, mint a szarmáciai, pontusi és pliocén szintekről; az utóbbiak 
előfordulásáról még csak épen hogy biztos tudomásunk van, azonban 
elterjedésükről és a mélyebb neogénhez (mezőségi rétegekhez) való viszo- 
nyukról ismereteink még vajmi fogyatékosak. Romániában ellenkezőleg 
a sóformáció és ennek határairól van nagy bizonytalanság, míg a fiata- 
labb rétegek bőséges fossziliák alapján nagy részletességgel vannak szin- 
tezve, mint: szarmáciai, meociai, pontusi, daciai, levantei (kandesi) 
rétegek. Az Erdélyrészi Medencében eddig a neogénrétegeket szabályos 
teknőszerű, többnyire vizszintes fekvésűeknek tudtuk. Ilyeneknek irta le 
őket Kocn Axran dr. az ő jeles munkájában, amelyben az Erdélyrészi 
Medence harmadkori képződményeit tüzetesen ismertette. A sótömegek 
körül tapasztalt zavarodásokat KocH AwTan a tömegnagyobbodás okozta 
1 Az Erdélyrészi Medencze harmadkori képződményei II. Neogén csoport, 
Budapest 1900. II. tábla. 
