A ROMÁNIAI PETROLEUM-TERÜLET ÉS AZ ERDÉLYRÉSZI MEDENCE. 409 
át nem lesz fúrva, sem a petróleum, sem a kaliumsók hiányáról szólni 
nem lehet. Eddig úgyszólván semminemű itéletünk nem lehet a me- 
dence altalajáról. A két nagysármási fúrás (az I. sz. 627, a IIID) sz. 
780 m mély) még a mediterránrétegek felső részét sem tüzte át és a 
sóformációba sem hatolt be. Hogy milyen arányúnak kell lennie a kuta- 
tásoknak, amelyektől eredményt várhatunk, azt a romániai és német- 
országi példák bizonyítják, ahol mégannyi sikertelen mélyfúrás sem lan- 
kasztja a kutatási kedvet, amig valamely hasznos földalatti termék 
megtalálására, a legkisebb elméleti valószínűség meg nem dől. 
Ime Felső-Elzászban 1904-től 1908-ig 100-nál több (köztük tíz 
a 100 m-nél mélyebb és kettő 1000 métert meghaladó) melyfúrást, végez- 
tek, amíg a káliumsótelepeket Mühlhausen közelében oligocénkorú- 
rétegek között meglelték. A szivós kitartásnak egy 1"/2 m-es és egy 5 m-es 
telep volt a jutalma," amelyet Wittelsheimnál 700 m mély aknával 
bányásznak. 
B) Szemlélődések és gondolatok az Erdélyrészi Medencének 
és hegykörnyezetének geomorfológiai arculatáról. 
Nem tartom felesleges kisérletnek azt, hogy az erdélyrészi neogén 
medencében felismert réteggyürődést a környező hegyvidékek geomor- 
fologiájával összevessem és az egész keletmagyarországi régiót egységes 
szempontból vizsgáljam. A káliumsó, petróleum és földigáz keresését 
mindenesetre nem annyira helyi tapasztalatokkal, mintsem szélesebb 
látókörből kell irányítanunk. 
Abból a bizonyosságból indulok ki, hogy az Erdélyrészi Medencé- 
ben és a Kárpátok külső délkeleti sarkán pliocénkorú réteggyűrődések 
vannak, amelyeknek antiklinális redői a Keleti Kárpátok és az Erdélyi 
Érchegység flisből álló ráncvetésével közel párhuzamosak. 
Ekként az egész Erdélyi Medence, az Érceshegység; és a Keleti 
Kárpátok flis-övével együtt ugyanabba a geoszinklinális régióba tartozik. 
Ebben a gyűrődések a cenoman kor végétől a pliocén idők végéig tar- 
tottak, azonban nem mindenütt egyszerre, amennyiben az Érceshegység- 
ben cenománkorú gyűrődés és posztkrétakorú vagy alsó eocénbeli rátoló- 
dás az autochton gosau rétegekre, jellemzi a tektonikai mozgásokat, 
amelyek után a középeocéntől kezdve a kolozsvár—bánffyhunyadi vidéken 
1 FöRsTER B.: Ergebnisse der Untersuchung der Bohrproben aus Tiefbohrun- 
gen im Oligocán in Ober-Elsass ; Mitth. der geol. Landesanstalt von Elsass-Lothrin- 
gen. Bd. VII. Heft 1. 1909. 127—132. old. A mult hónapban a Mülhausen vidékén 
levő wittelsheimi Amália védnevű káliumsóbányát meglátogattam. Tapasztalataimat 
legközelebb ugyancsak a Földtani Közlönyben fogom közölni. 
