414 Dr LÓCZY LAJOS 
szintjeivel még megfejtetlen problémaként terül el az erdélyrészi neogén 
medence nyugati peremén, a medencének délnyugati öblét a Hegyes- 
Drócsa és a Pojana-Ruszka hegységek közé kísérvén. Ennek a krétakorú 
flis övezetnek hasonmása messze keleten a bukovinai, északmoldvai és 
székelyföldi havasokban van; a krétakorú flis a Hargita délkeleti vég- 
ződése alatt leterjed a baróti, bodoki és homoród-udvarhelyi hegységekig 
és az Oltnak alrórákosi áttörésén túl, a persányi hegységben a brassói, 
tömösi, predeáli hegyekig nyomozható. Az Erdélyi Érceshegység és a 
Keleti Kárpátok belső flis övezete minden vonásukban azonos és homolog 
természetűek. A Bihar tömegét kísérő kárpáti homokkő-vonulat az erdély- 
részi neogén medence nyugati és nyugatdélnyugati hegyes peremét még 
a Keleti Kárpátokhoz tartozónak utalja. Ekként az erdélyi neogén me- 
dence olyaténként szerepel, mint a kárpáti láncolatok közötti depresszió 
kitöltése, amelyet délről és északról többé már nem a Kárpátok gyűrő- 
dési rendszerébe tartozó hegyalakulások határolnak. Hasonló helyzetük 
van a romániai neogén rétegeknek Buzeu- és Prahovamegyékben, ahol 
egy kárpátalji depresszióban foglalnak helyet, amelynek külső peremén 
a Dobrudsa variszkusi rögje foglal helyet. 
Ez az általános morfologiai kép, a romániai és erdélyrészi neogén 
öveket a közbeeső kárpáti homokkő (flis) láncolatokkal együtt, össze- 
tartozó geoszinklinális régióba foglalja egybe. 
Romániában ezt a régiót a petróleumbőség, nálunk a földi gázok 
gyakorisága jellemzi; a kősó mind a két helyen egyenlően nagy elterje- 
désű. Vajjon a káliumsók is megvannak-e a két neogén övben, az még 
nyilt kérdés. Romániában még nem keresték; az Erdélyrészi medencében 
is alig, hogy megkezdődött a kutatásuk. 
Az erdélyrészi és romániai kárpáti szakasztól a galiciai és észak- 
keletmagyarországi sem különbözik lényegben. A galiciai petróleum- és 
kősó-régió az osztrák geológusok, különösen SzaJwvocHa 5. krakói egye- 
temi professzor idézett legutolsó előadása szerint a romániaitól — amint 
azt MRazec jellemezte — nem különbözik. A máramaros-sárosi sót termő 
neogénről alig van geológiai adatunk. Nyilvánvaló, hogy az utóbbi is 
tüzetes vizsgálat alá veendő és a galiciai oldal hasonkorú képződmé- 
nyeivel egybehasonlítandó. Északkeleti Kárpáljainkban sem szabad a 
reményt jövedelmező petróleumtermelésre még feladnunk. 
A kutatásnak azonban nem a részletekben, miként eddig történt, 
kell kimerülnie, hanem az egész nagy régióra ki kell terjeszkednie és 
az általános kép megvilágításával kell elkezdődnie. 
A magas pénzügyi kormánynak feladata, hogy Románia pél- 
dáját követve, a petróleum-, földigáz- és káliumsó- 
bányászat föllendülése érdekében nemcsak az Erdély- 
részi Medence, hanem az Északkeleti Kárpátok elméletileg re- 
