426 Dr KORMOS TIVADAR 
tom, miszerint a három faj között szoros filogenetikus kapocs áll fenn. — 
Előttünk van tehát a CI. caspica legvalószínűbb miocén őse: a Cl. pygo- 
lopha s egy közbülső, minden valószínűség szerint pliocén eredetű, átmeneti 
alak: a CI. Méhelyi, mely közvetetlenül az élő Cl. caspicahoz vezet. 
Ezek szerint a CI. Méhelyi s a Cl. Gaudryi a ma Európában honos két 
Clemmwys-faj valószínű pliocénkorú őseiként tekinthetők, olyképpen, hogy a 
pyrenaeusi félszigeten élő CI. leprosa az északibb vidékről előkerült Cl. Gaudryi- 
tól, a Cl. caspica pedig a mai hazájánál szintén északibb pontról való CI. 
Méhelyi-tól származtatható. 
Kelt Budapesten, 1910 nov. 25-én. 
ÚJ FELTÁRÁS A DUNA ALTALAJÁBAN BUDAPESTEN. 
Irta: TELEGDI RorH Lagos. 
A soroksári Dunaág rendezési munkálatainak egyik nagyon fontos 
építménye lesz a 70 m? másodpercenkénti vízmennyiség bebocsátására 
szolgáló táplálózsilip. E zsilip a Duna balpartján, az összekötő vasúti 
hidtól 400 m-nyire D-re, a Duna fő- és soroksári ága közt lesz fel- 
építve, hol ez idő szerint elzárt állóvíz vagy tó van. Itt lesz — a mér- 
nökök tervezete szerint — a zsilip alap- vagy munkagödre a Duna 
sempontja alatt 8—10 m-nyire kiemelendő. Az említett munkálatok 
keresztülvitelére kiküldött kir. kirendeltség abból a célból, hogy az 
altalaj minőségéről a szükséges kellő tájékozást szerezze, f. é. március 
havában a tervezett zsilipgödör körül tíz kémlelőfúrást, hármat 12 m- 
nyire, hetet 18 m mélységig végeztetett. 
Két fúrás kivételével, hol legfelül salakfeltöltés volt átfúrandó, a 
feltöltés alatt, a többi fúrásnál pedig közvetlenül, sárga, finom-homokos, 
egynemű, löszféle meszes agyagra akadtak. E lösznemű anyag a Duna 
sempontja alatt 0-22—1"-41 m-ig tartott. Alatta kavics települ, melyet az 
egyik (2. számú) fúrásnál közvetlenül ütöttek meg, hol tehát a lösznemű 
anyag hiányzik. 
Az egyik (10. sz.) fúrás lösznemű agyagjából Valvata naticina 
MKE. került ki. E csigafaj a diluviumban is előfordul, de most is él 
s így ennek az egy előfordulásnak az alapján nem dönthető el, vajjon 
e lösznemű anyag diluviális vagy alluviális-e, az utóbbi azonban val ó- 
szinübb. 
A lösznemű anyag alatt települő kavics átlag 433 m vastag, a 2. sz. 
fúrásnál 728 m vastagságot ér el. E kavics apróbb és durvább, azaz 
