440 TÁRSULATI ÜGYEK, 
Lóczy LaJos üdvözli az előadót, nem mint vendéget, hanem mint a Földtani 
Intézet belső munkatársát, aki ily minőségében járja be a Velebit-hegységet. Fel- 
emliti, hogy Fiumétól É-ra és ÉK-re a kréta fekvőjében hatalmas breccsakomp- 
lexus található, melyet STAcHE cjurás-nak jelölt. Ő ezt hajlandó volna charriage- 
breccsiának tekinteni, s kérdi előadót vajjon nem tapasztalt-e olyasmit. ami áttoló- 
dásra mutatna. Megjegyzi továbbá, hogy a fuzinci skarbonkorúv homokpalák nagyon 
emlékeztetnek a flyschre. 
KocH FERDO a feltett kérdésre megjegyzi, hogy töréseken, gyűrődéseken 
kívül semmiféle tektonikus jelenséget nem tapasztalt. 
VoGL VIKTOR a fuzinei homokpalákra vonatkozólag felemlíti, hogy bennük 
egy átnézetes kirándulás alkalmával GCalamites-re emlékeztető növénymaradványt 
találtak, ami mégis a karbonkor mellett szól. 
Elnök köszönetet mondva KocH FERDINAND úrnak előadásáért, felkéri GAÁL 
IsrTvÁáN dr. dévai főreáliskolai tanárt, hogy: A magyarországi szarmata- 
korú képződmények taglalása címen hirdetett előadását tartsa meg. 
GAÁL IsTvÁN megjegyzi, hogy ő nem taglalást, hanem tagozást jelentett be 
az elsőtitkárnak, ami szerinte nagy különbség. A magyar szarmata szin- 
tezésének kérdése címen azután fejtegeti, hogy a hunyadmegyei, Szász- 
Régen környéki, valamint vanyarczi (Nógrád m.) üledékek ösmeretéből teljes meg- 
győződést merített arra nézve, hogy a hazai szarmata képződményeket két szintre 
lehet tagolni, s ezek az orosz alsó — illetve középső — szarmatának felel- 
nek meg. 
Előadó szerint ugyanis az említett helyek mindegyikén kimutatható a két 
szint közötti diszkordancia, valamint a petrografiai és faunisztikai eltérés is. Az em- 
lített erdélyi helyeken ugyanis a középső szarmatában lép föl az amfibolos andezit 
kavics, fauna tekintetében pedig mindenütt határozott eltérés észlelhető. Hunyad- 
megyében a Donax lucida, míg Vanyarczon egy Nassa faj rögtönös és tömeges 
föllépése jelzi a középső szintet. Sz.-Régen környékére nézve némikép jellemző 
lehet a középső szint teljes meddősége, míg az alsóban a megszokott kövületek több 
ponton előfordulnak. 
Végül megjegyzi, hogy a magyar szarmata két szintjét palaeografiai szem- 
pontból is valószínűnek kellett tekintenünk, mert a tért veszítő szarmata félsósvíz 
K-felé húzódott vissza, s Így a wieni medence már az alsó szarmata végén szárazon 
maradt, míg a magyar medencében még a középső szint is kifejlődhetett, de a felső 
már csak Dél-Oroszországban hagyott nyomot. 
SCHRÉTER ZOLTÁN dr. az elhangzott előadásra megjegyzi, hogy neki — aki 
szintén foglalkozott a szarmata képződményekkel — az előadó tagozása iránt erős 
kételyei vannak. Ő maga mindenütt csak alsó szarmata képződményeket talált. 
Előadó koronatanúja, a Donax lucida nem az, aminek előadó határozta, főleg ha 
HÖöRNES munkájára támaszkodott. 
Lóczy LAJos dr. örömmel üdvözli az előadót, de nem helyeselheti, hogy 
a diszkordanciára veti a fősúlyt, mert ez nagyon is kétélű fegyver. Az egész erdély- 
részi medencében a pontusi és a schlier között konkordancia van. Helyenkint 
azonban a schlier felhajlik s áttűzi a pontusi rétegeket; ezt tapasztalhatjuk Szász- 
Régennél is. Az előadó legújabb publikációjában ábrázolt diszkordanciák sem meg- 
győzők. Lencsés betelepülésekkel van ott dolgunk, nem pedig diszkordanciával. 
Hogy bemosott csiga és kagylómaradványok nem mindig kopottak, arra példát is 
említ: a somogymegyei, Nagyberek nevű lápba csatornát épitettek, melybe a víz 
milliószámra mosta be az ép csigaházakat. 
GAÁL ISTVÁN dr. a felszólalásokra megjegyzi, hogy koronatanúja nem az em- 
