444 TÁRSULATI ÜGYEK. 
mertetett. Szerinte itt nemcsak gyűrődés van, hanem már eredetileg így képződött 
a szén. Váralján az egyes formációk helyenkint nagyon megvastagodnak, s minél 
vastagabb a szénformáció, annál zavartabb a telep. KEILHACK a Csehországi szén- 
előfordulásból ismertet ilyen körkörösen gyűrt telepet. 
Lóczy LaJos választmányi tag ilyen komplikáltan gyűrt telepet nem ismer, 
azonban némileg hasonló eset mutatkozik az abauj-tornamegyei Somodi oligocén 
széntelepén. Itt a szén a triasz alatt, meredeken áll. Igazat ad VIZER tagtársnak, 
hogy itt már az eredeti képződésnek is része van a meredeken bukó, s amellett 
körkörösen gyűrt széntelep létrehozásában. Innét lehetne magyarázni a helyenkint 
elvékonyodó, majd kihasasodó széntelep-részleteket is. A szén ugyanis a medence 
peremén, régi árok torkán, mint törmelékkúp rakódott le. 
Őszintén üdvözli ScHAFARZIK elnököt nagyon becses tanulmá- 
nyának előadásáért, amelyben először mutatja ki minden 
kétséget kizárólag a rátolódást a Krassószörényi hegy- 
ségben. Bánsági hegységeink szerkezetének megismerésében nagy szükségünk 
van a szerb viszonyok ismeretére is, s ezért sajnálja, hogy a magyar geológusuk a 
Duna jobbpartjának viszonyait oly kevéssé ismerik. 
SZONTAGH TAMÁS dr. elnöklő másodelnök köszönet mondva az előadónak, az 
elnöklést átadja SCHAFARZIK FERENC elnöknek. 
STRÖMPL GÁBOR dr. ra visegrádi Dunaszoros kaviestelepeis 
címen a Duna-völgy középmagyarországi szakaszának fiatalkori kavicslerakódásait 
tárgyalja. Szerinte e területen kétféle eredésű kavicslerakódás van. 40—50 m relativú 
magasságig a Duna mai szintje felett a Duna régebbi, egykor magasabban fekvő 
medrének folyóterraszokon nyugvó kavicsára akadunk. A magasabban az 50—]50 
m-ig terjedők már nem a Duna hordaléka, hanem azé a sejtett vízfolyásé, amely 
a levantei korszakban a Cserháton át (Balassagyarmat és Vác között) zúdúlt le 
a Nagy-Alföldre. A Cserhátnak egykori medreit az előadó e nyár folyamán fogja 
kutatni. 
Előadásához hozzászól PÁLFY MóR dr. választmányi tag, megemlítve hogy ő 
a Zebegény és Nagymaros közötti hegynyakon látott deflációs kavicstelepet. 
VENDL ALADÁR dr. a Csepelsziget É-i része alluviális futóhomokjának ásvány - 
tani alkotását mutatja be. A meghatározott ásványfajok egy része — akár primér, 
akár szekundér úton — az Alpesekből, a többi a magyar hegységekből származik, 
nehány ásványfaj pedig egyaránt származhatott az Alpesekből is, meg a magyar 
hegységekből is. Szerző az egyes ásfányfajokat fajsúlyuk szerint nehéz oldatok és 
olvadékok segítségével hét részletbe koncentrálta, e részletek súlyát megmérve s a 
részletek kémiai összetételét megállapítva, a homok ásványtani alkotását nemcsak 
minőségileg, hanem mennyiségileg is jellemezte s több ásványfaj mennyiségét meg 
is állapította. Noha e kvantitatív vizsgálat sok ásványfajra nézve csak durván meg- 
közelítő, a talajok vázrészének tanulmányozásakor mindenesetre figyelemmel kísé- 
rendő: vajjon ilyenféle eljárásokkal nem lehetne-e a talajok vázrészének ásványait 
kvantitative is — legalább bizonyos megközelítéssel — jellemezni? A tanulmány 
a kir. József-Műegyetem ásvány-földtani intézetében készült s a Földtani Közlöny- 
ben teljes egészében meg fog jelenni 
VENDL ALADÁR dr. előadásához elnöklő SCHAFARZIK tanár melegen gratulál. 
Nem annyira a számbeli viszonyok fontosak itt, hogy a Csepel-sziget futóhomok- 
jában mennyi kvarcot, s mennyi földpátot állapított meg, hanem a módszer a be- 
cses, amellyel ilyen finom vizsgálatokat képes végezni. Lehét olyan eset, amikor 
igen fontos talajvizsgálatról leend szó, s ilyen esetben megbecsülhetetlen szolgálatot 
tehet VENDL tagtárs módszere. 
