UJABB FÖLDTANI ÉS ŐSLÉNYTANI MEGFIGYELÉSEK A BUDAI HEGYSÉGBEN. 547 
dachsteinmészkő, szálkás töréssel; de a kőbél felülete nagyobbrészt 
kristályodott mészpátnak vékony kérgével van bevonva, melyen: a mész- 
kőnek rózsaszíne áttetszik, de foltonként vasrozsdától vörösessárgára is 
van festve. A kőbél felületén gyengébb ütések, zúzódások nyomai ide- 
odavettetésre mutatnak. 
A példányt HöRNES Ruporr tanár wMáterialien zú einer Mono- 
graphie der Gattung Megalodusi! című tanulmánya alapján sikerült 
meghatároznom, és azt találtam, hogy az egy az Ampezzo völgyében 
fekvő Col de Fusconál, a dachsteinmészkő felső rétegeiből kikerült új 
fajjal, melyet Megalodus Ampezzanus n. f név alátt leírt, 
azonosítható. 
Az ábrák magyarázata a III. táblán : 
la ábra oldalról nézve, 
1b a elülről fi 
tres he En Th h aj age 
Hörnesnek eredeti példánya csak egy félteknő kőbele volt, melyen 
azonban a fajt jellemző főjellegek jól láthatók. A mi teljes példányunk- 
nak méretei a következők : 
hossza a búboktól a héj homlokszéléig .. 16—17 cm, 
legnagyobb szélessége - o — — o — s LETEK 
legnagyobb VáBtagBágá cm az sz ma ke SENNA 
a linulamélyedés szélessége... . u. VES 
Ezzel a magyar Középhegység rhaetiai emeletéből eddigelé isme- 
retes Megalodus-fajoknak a száma egy érdekes új formával megszaporo- 
dott. Később Frech Fr. tanár? is foglalkozott ezen fajjal, melynek töké- 
letesebb példányait dr. Mojsisovics E. gyűjtéséből a wieni k. k." geol. 
Reichsanstalt-ból kapta. Ezen példány Sct. Cassianból, a Fannesalpe-ről 
való, és azért becsesebb az ampezzói eredetinél, mivel a héjak belseje 
5 így a fogszerkezet, izombenyomatok is jól láthatók, a mit a büdai 
példányon is sajnosan nélkülözünk. 
1 Denksehriften der k. Akad. d. Wiss. Math. Naturwissensch. Cl. Wien 1880. 
XLII. B. p: 124. Taf. VII. Fig. 4. 
2 Neue Zweischaler und Brachiopoden aus der Bakonyer Trias. Resultate der 
wissensch. Erforschung des Balatonsees. I. B. 1. Theil. Budapest 1904. S. 123. Fig. 
137 u. 138. 
36t 
