552 A - -: DI PAPP" KÁROLY 
nyaio, illetőleg cDie geologiscehen Verhültnisse der Umgebung von Záms, című 
munkámban. A rendkívül változatos és sokféle kőzet között legjobban elterjedvék 
a melafir és augitporfirit és ezek tufái. Az ősrégi eruptív kőzetek erdőtlen, le- 
gömbölyödött hátú hegyeket alkotnak, amelyeknek szakadékos árkaiban mind- 
untalan előtűnik a barna vasérc és főkép a mangánérc. Mellőzve a számosabb 
fiatalabb eredetű eruptív kőzetet, csak azt említem föl, hogy a melafir- 
hegyekre a szirtes mészkő települ és úgy a melafirból, mint a festői mészkő- 
ből álló hegyeket egyaránt áttörték a pikrit, porfirit és granodiorit kőzetek. 
Fzek a fiatalabb eredetű vulkanikus kőzetek, továbbá az andezit- és bazalt- 
kitörések okozták a vidék gyakori ércesedését. 
Zám—Godinesd vidékének ércgazdagságáról már több szakvélemény is 
megemlékezik. Így 1910. tavaszán én magam is írtam egy szakvéleményt a 
m. kir. Földtani Intézet részéről (1910 május 12-én 280. sz. alatt keltezve) a 
Godinesd, Petresd és Tomasesd határában levő vas- és mangántelepekről. 
Később 1910 június hó 22-én keltezve BaávER Gyura bányamérnök adott ki- 
merítő szakvéleményt a godinesdi mangántelepekről. Nemsokára ezután 1910 
augusztus hó 17-én BaLroGH IGwsÁác fővárosi magánmérnök írt szintén alapos 
jelentést a godinesdi mangán- és vasércelőfordulásról. 
Mindezen szakvélemények felölelik a vidék összes réz-, vas- és mangán- 
telepeinek ismertetését és szinte kimerítően tárgyalják a környék bánya- 
geológiáját is. Úgy, hogy ez alkalommal nem tartom szükségesnek sem a 
vidék geológiáját, sem a környék gyakori ércesedését jellemezni. 
Csupán annyit említek fel, hogy tíz év óta alkalmam volt Zám— Petris— 
Almásel és Almás-Szelisztye összes ércbányavidékeit személyesen tanulmányoz- 
nom és a többek között szinte szemem előtt s az én tanácsomra tárták fel 
Almásel gazdag rézéretelérét, amelyet 100 méter mélységben nem meg- 
gyöngülve, sőt vastagságban erősödve ütött meg a lemélyített akna. Ez a tény 
tehát megcáfolja azt az itt-ott felhangzó állítást, mintha a telérek ezen a 
vidéken a mélység felé általánosan kiékelődnének. Nem mindenhol ékelődnek 
azok ki, hanem gyakran tartanak úgy a csapás, mint a dűlés irányában, csak 
alaposan és szakértelemmel kell a feltárásokat végezni. Ezek előrebocsátásával 
tekintsünk szét Godinesd határának mangántelepein. 
II. A feltárások leírása. 
A) Merulujhegyi mangántelep. 
A legkeletibb mangántelep a zámi vasúti állomástól kelet felé 14 km-nyi 
távolságban van, a Meruluj-hegy magaslatán, 520 m tengerfeletti magasság- 
ban. A Meruluj-völgy felső szakaszán, NIkoRa Juow földjén két ponton is sike- 
rült magas százalékú mangánércet feltárni. Mindakét ponton sikerült konsta- 
tálni a telért, amelynek vastagsága 1 m és 1-5 m között váltakozik. A. melafir- 
tufát átszelő telérhasadék valószínűleg folytatódik a mélység felé is, erre utal 
az a körülmény, hogy legújabban a völgy oldalán is sikerült a mangánérceket 
megtalálni. 
