A DOGNÁCSKAI NÉGY EVANGELISTA-BÁNYA PIRITJÉRŐL. 565 
A pirit nem fordul elő oly mennyiségben, mint eVinere Marenv, kris- 
tályai sem oly nagyok, sem oly soklapúak, mint ott. A kicsi vagy középnagy 
(néhány mm-től 2 em-ig) szép kristályok fényesek, gyakran egy könnyen 
leválasztható vékony limonitkéreg, ritkábban egy erősen rárakódott, mintegy 
192 mm vastag, borsósárga vagy világosbarna drúzáskéreg födi, amely utóbbi 
alatt sokszor még látható a vékony limonithártya, amely a piritkristályok 
síma lapjaihoz vagy egyenetlenségeihez szorosan odasímul. Ennek a bevonatnak 
sűrűen egymáshoz nőtt kristálykái nagyon rosszul fejlettek ki, itt-ott a telér- 
kitöltés kisebb üregének falán is láthatjuk. A fizikai és kémiai vizsgálat alap- 
ján ez az anyag vaskarbonát, amit DLoczka JózsEr igazgató-őr úr kérésemre 
oly szíves volt és minőlegesen megvizsgált; sok vas mellett még kevés Mn-, 
Ca- és Mg-t mutathatott ki. 
A cVinere Mare, bányából! a piritek kombinációja nagyon változatos, 
ellenben a eNégy Evangelistav-bánya kristályain kevés az alak és a kombi- 
nációk egyszerűek. Jól kifejlett alakok csak a következők : 
a(100), 0o(1113, e(210), s(321), t(421 
Ezeken kívül s(321) lapjain mint oscilláló csíkokat többnyire komplikált 
jelű diakiszdodekaedereket láthatunk, ezekről még alább fogok szólani. 
Majdnem minden kristályon a keskeny lapok ismétlődéséből származó 
lépcsős felépítés látható, a lapelemek azonban símák és jól tükröznek ; csak 
ha az ismétlődések nagyon sűrűk és a rostozás előidézéséhez vicinális lapok 
is járulnak, a goniométeren egy sor közelfekvő, egymást részben fedő tükör- 
képet nyerünk. A legsímábbak e(f210), o(111) és a(100) lapjai, főképen ha 
kisebbek. 
0(111) lapjai rostosak három irányban [o:s] élek szerint vagy ismét- 
lődnek s(321) lapjaival. 
Ha a(100) lapjai kicsik vagy keskenyek, kitünően tükröznek, ámbár 
többnyire [e :a) és [t: a] élek szerint három irányban rostosak; a lépcsősen 
felépült a(100) lapjait hosszúkás, szimmetriás hatszöges lemezek alkotják, 
amelyeknek keskeny oldalain e(210) és 14421) lapjai tükröznek. Az uralkodó 
hexaederlapok [a : c] élek irányában erősen barázdáltak. 
A pentagondodekaédernek lapjai tükörsímák, fényesek, a ritkább rovát- 
kokat a hexaeder fényes csikjai okozzák. 
s(321) fényes, nagy lapjai két irányban rostosak, t. i. [s :0] és (s :t) 
élekkel párhuzamosan, sokszor 1(421) és o(1l1l1) lapjaival váltakoznak. Lap- 
jain [321:421] övben fekvő szélesebb csíkok húzódnak végig, ezek egy sor 
tükörképet eredményeznek, amelyek közül azonban egyesek jól beállíthatók 
Ezeket a csíkalakú lapokat fellépésük és főképen ingadozó hajlásuk miatt a 
véglegesen megállapítottak közé nem számíthatom, a mérések után jeleik vol- 
nának : (18.10.5), (742), (10.6. 3), (16.10.5); ezek közül R(742) a wal- 
densteini és az ötösbányai (előbb Kotterbach) piriten már ismeretes. 
1 Földtani Közlöny 1910. XL. köt. 550. 1. 
