GEOLÓGIAI ESEMÉNYEK. 573 
furatásokat is eszközöljenek, mert így sokkal könnyebben lehet eredményhez 
jutni, mindenek fölött azonban szükségesnek tartom, hogy megtörténjenek a 
szükséges lépések a földigáz értékesítése tekintetében. 
Tudjuk, hogy most is állandóan ömlik a levegőbe a kissármási fúrlyukon 
az értékes földigáz; nézetem szerint legalább a közelfekvő vidékeken lehetne 
ezt értékesíteni, mert ezáltal a helyi viszonyokon is segítenénk. Ott van a 
közelben a marosujvári gyár, amely a kiömlő gázt felhasználhatná, tudomásom 
szerint Tordán is létesül egy új gyár, de azon a vidéken egész Kolozsvárig el 
lehetne a földigázt vezetni. Nézetem szerint nem kell addig várnunk, amíg 
privát vállalkozás fog belefogni e nehéz feladat megoldásába, de az első kisebb- 
szerű vezetékeket magának a kincstárnak kellene fölépíteni, hogy így a közön- 
ség meggyőződést szerezzen a földigáz jóságáról és olcsóságáról, mert azután 
sokkal könnyebb lesz magánvállalkozást találni, mely a vezetékeket távolabbra 
is el fogja vinni. 
Az előttünk fekvő jelentésből kitünik, hogy az állami vasgyárakba 
82.616.000 korona tőke van befektetve és ugyancsak ez a jelentés mutatja — 
az 1909. évről beszélek — hogy az üzleti eredmény 5.571,000 korona fölösleget 
mutat, tehát a tőke 6-7490-ot kamatozott. A beruházási és a forgótőke 
153.408,000 korona és ha a fölösleget vesszük, 36390 kamat mutatkozik. 
Uj befektetésekre az állami vasgyáraknál az 1911. évre 4.203,500 korona 
van fölvéve. Állami vasgyárainkra mindnyájan büszkék lehetünk, mert ezek 
tényleg a mai kor magaslatán állanak. Én helyesnek tartom, hogy az állami 
vasgyárak szolgáltassák főkép az államvasutak szükségletét és hogy különösen 
azon anyagok termelésével foglalkozzanak, melyekre az államvasutaknak szük- 
ségük van. De nem tarthatnám megfelelőnek és célszerűnek, ha az állami vas- 
gyárak a nálunk teljesen kifejlett privát vasgyáraknak minden tekintetben 
konkurrenciát nyujtanának. Helyesebb, ha az állam éppen olyan ágakra for- 
dítja figyelmét, melyekkel a privát vasgyárak nem foglalkoznak és ott, hol a, 
privát vasgyárak nagy tőkékkel már be vannak rendezkedve és teljesen meg- 
felelnek, engedje át a szállítási teret nekik. 
Az állami vasgyárakra a jövőben nagy feladat vár. Tudjuk, hogy a leg- 
utóbbi delegácionális tárgyalások eredménye az, hogy a magyar ipar most már 
tényleg hivatva lesz a jövőben teljesen paritásos alapon a közös hadsereg és 
flotta szükségleteinek fedezéséhez hozzájárulni. (Ugy van! jobbfelől.) Magyar- 
országon tehát okvetlenül szükséges lesz egy ágyúgyárnak a fölszerelése. E tekin- 
tetben én teljesen megfelelőnek, sőt egyedüli megoldásnak találom, ha ezen 
ágyúgyár egy állami vasgyárban létesíttetik és erre a mi diósgyőri vasgyárunk 
van mintegy megteremtve. Természetesen sürgős lévén ezen ágyúk gyártása, 
nem lehetséges, hogy a gyár maga kezdje meg ezen gyártást a saját tapasz- 
talatai és próbái alapján, hanem okvetlenül szükséges, hogy a gyár valamelyik 
külföldi cégre támaszkodjék, hogy ennek tapasztalatai szerint rendezze be ezen 
ágyúgyárat és fejlessze azután saját hatáskörében. 
De nézetem szerint úgy a monarchiának, mint a közös hadseregnek és 
flottának elsőrangú érdeke, hogy ezen ágyúgyár ne jusson függő helyzetbe egy 
szomszédos gyártól, hanem teljesen önállóan működjék és hogy olykép rendez- 
