TÁRSULATI ÜGYEK. 581 
(Az idegen szók írása sok és heves vita tárgya. Aki e dologban véle- 
ményt akar magának formálni, először is azt gondolja meg, hogy a rengeteg 
sok idegen szónak, amely irodalmunkat elárasztja, a felére sincs szükségünk. 
Aki minden szükség nélkül alkalmaz idegen szót, aki az orvoslást szanálásnak, 
a tervezést kontemplálásnak, az emlékiratot memorandumnak, a mozzanatot 
momentumnak, az emlékművet monumentumnak, a tehetséget talentumnak 
nevezi, aki a beszéd helyett szpicset mond, aki szán zsén beszél: az nem 
javítja és nem szépíti nyelvünket. Ellenben a művelődés szem- 
pontjából igen káros az idegen szók járványa, mert a megértést nagyon meg- 
nehezíti. Hiszen az olvasók nagy része diákul sem ért, hát még a sok francia 
angol, olasz kifejezést hogy értse meg? De viszont ha szükségünk van az 
idegen szókra, akkor ne nehezítsük meg az olvasó közönség dolgát a sokféle 
idegen írásmóddal, hanem írjunk a magyar olvasónak min- 
dent magyarosan: gimnázium, fillokszéra, telefon, kolera, kvóta, dele- 
gáció, ne pedig gymasium, phylloxera, telephon, cholera, guota, delegatio ! 
Persze e mellett a ritkábban előkerülőket, az idegen fogalmak, az idegen 
intézmények nevét írhatjuk eredeti alakjukban, de húzzuk alá és nyomassuk 
dűlt betűvel; hasonlókép az olyan műszókat, melyek csak szakmunkákban 
szükségesek s a nagy közönség elé úgysem kerülnek. A tulajonneveket is zavar 
elkerülése végett célszerű meghagyni eredeti alakjukban. De különben ne tá- 
laljuk az olvasó elé százféle nép írása módját, hanem írjunk a magyarnak 
magyarul és magyarán.) 
Ezen általános irányú bevezető után idézem ugyancsak SIMONYI ZsIG- 
Mmonp: Iskolai Helyesírásának legújabb kiadásából, a jeles nyelvész- 
nek egy közbeeső mérsékelt álláspontját (az 1909. évi kiadás 13. oldalán) : 
(Az idegen szóknak egy részét magyarosan, más részét az idegen Írás- 
mód szerint kell írni. (1.) 
1. Magyarosan a) azokat, amelyek a nép nyelvében is közhaszná- 
latúak pl. fillokszera, finánc, doktor, b) azokat, amelyek az irodalomban köz- 
használatúak, pl. akadémia, múzeum, fizika. Ez utóbbiak közül a teljesen 
magyaros írástól csak azokban térünk el, amelyekben ch vagy x van; ezt a 
két idegen betűt megtartjuk, pl. technikus, monarchia, excpedició, c) a nem 
latin vagy görög betűkkel író népek nyelvéből való szavakat és a szláv és oláh 
szóknak eltérő betűjegyeit, pl, cár, khán, kalifa zsivió, szetreászka, cine, 
mintye. 
2. Az idegen írásmód szerint írjuk: a) az idegen fogalmak, 
intézmények, szokások nevét; pl. renaissance, cercle; — a nem közkeletű tu- 
dományos és egyéb műszavakat, pl. praetor, guzstor, circulus vitiosus — c) 
minden idegen nyelvű idézetet, pl. conditio sine gua non, audiatur et 
altera pars., 
Ezzel a mérsékelt állásponttal szemben ugyancsak a nevezett tudós az 
említett munkájának 14. oldalán már ismét szélsőbb álláspontra helyezkedik, 
amikor a következőkép ír: cNem ügyelhetünk a magyar írásban arra, hogy 
a görög eredetű szót egyszer i-vel, másszor y-nal, egyszer t-vel, másszor 
th-val, egyszer k-val, másszor kh-val kellene írni. Azért legcélszerűbb, hogyha 
