ÚJABB ŐSLÉNYTANI ADALÉKOK A TISZAHÁTRÓL S DUNÁNTÚLRÓL. 651 
Tiszának a kecskeméti Szikra nevű határrészébe ütköző fordulójánál kialakult 
örvénye a partomlásokból kihulló ősállatcsontok valóságos gyűjtőmedencéje. 
Télen a csontok egy része a felszínre kerülő jégtáblákkal úszik, tovább vagy 
a halászok fenékvetőhálójával emelődik ki. Pázmány Awpnás, a helység derék 
jegyzője, a régiségekkel együtt az ősállatcsontokat is gondjai alá szokta venni, 
úgy hogy Haravárs Gyura már egy ízben jó aratást tehetett vala. Az én régé- 
szeti látogatásom alkalmával 1905 augusztus 14-én a következőket jegyezhetém 
föl: 1. Cervus megaceros HARTM. agancstöredékei; 2. Cervus elaphus L. kopo- 
nyája és agancsdarabjai; 3. Elephas primigenius zápfogai; 4. Bison priscus 
BR. koponyája szarvakkal. 
Ugyanabból a szikrai örvényből került ki az a gyönyörű Cervus megace- 
ros HaRTwm. koponyás agancspár, amelyet KEszLERFrx János, a tiszaughi Rákóczi- 
kastély jelenlegi tulajdonosa volt szíves megmutatni. Az 1900 tavaszán vontatta 
ki egy halász a súlyos zsákmányt, amely azonban hálóját szétrongálván, otthon 
nem bírta egyébként kárpótolni magát, minthogy a hatalmas agancsokon 
kezdte tűzgyujtóját aprítgatni. Amire KESZLERFFY úr tudomást szerezhetett a 
leletről, az egyik agancs a koponyájával együtt majdnem tönkrement. Most 
tehát csak az agancsövek tövközét mérhettük le: 0-23 m. Az ép agancs hossza 
165 m. A szembogtól 043 m távolra ágazik ki. A második kiágazás 0-3 m-re 
következik. A rózsatő kerülete 0-3 m. A másik csonka agancs még nagyobb, 
mert rózsatője 0737 m kerületet mutat s első ága a rózsatőtől 048 m-re követ- 
kezik. Ha az oktalan halászmester el nem rongálja, úgy a kolozsvári egyetem 
és az erdélyi múzeumnak KocH AnTrAL által megszerzett híres csobánkai pél- 
dánya mellé állíthatnók. 
II. Csongrád. Az állami polgári fiúiskola Csongrádon meglepő gyűj- 
teménnyel rendelkezik. A felesszámú régiséggel együtt az őslénytani leletek 
túlnyomó részben FARKAS SÁNpoR gyógyszerész buzgalmát dicsérik. A leletek a 
Tisza szabályozásánál Csongrádtól Szegvárig kerültek elő. 1905 augusztusában 
a következőket jegyeztem föl: 1. Cervus megaceros HARTM. szép agancestöre- 
déke; 2. Cervus elaphus L. agancsdarabjai, állkapocstöredékei és végtagrész- 
letei; 3. Bos primigenius koponyarészletei; 4. Sus scrofa vaddisznókoponya 
agyar- és állkapocstöredékei. 
III Eger. BaRTHALrus GyuLa székesegyházi kanonok évek óta nagy szor- 
galommal gyűjti a Mátra s Bükk régiségeivel a Felső-Tisza, a Sajó, Hernád 
s Bodrog-torkolat őslénytani leleteit is. (Csinos gyűjteményéből a következőket 
említem föl: 1. Bos primigenius koponya a Bodrogból. Jobbfelőli szarva ép, 
balfelőli félig törött. 2. Elephas primigenius L. agyartöredéke a havasi Kis- 
köre határában a Tiszából. 3. Rhinoceros tichorhinus Cuv. koponyarészlete 
fogazatos állkapoccsal a Tiszából. 4. Bos priscus koponya az érseki múzeumban 
a Tiszából. 5. Elephas primigenius L. zápfogak a Tiszából. 
IV. A pestmegyei Tura ÉK-i szélén Haspu IsTváN a báró ScHoss- 
BERGER-féle uradalom akkori tevékeny intézője, aki most a kalocsai érsekség hajósi 
uradalmában működik, a Galga-völgy kiöntéséből berendezett tógazdaság föld- 
munkálatainál a löszben egy fiatal Ursus speleeus Brm. agyarát találta. 
V.ÚH pesten az erzsébet-utcai áll. elemi fiúiskola igazgatója : LAUCSEK 
