654 Dr SCHRÉTER ZOLTÁN 
tusi), szarmata, felső és alsó mediterrán emeletek rétegcsoportja alatt, Siófokon 
a pannoniai (pontusi) rétegek alatt ütötte meg a fúró a fillitet. A régebbi 
irodalom nem szól még a kristályos palának a Bakonyban való előfordulásáról. 
Alsóörsön észleltük, hogy a fillit lenyesett fölszínére a pannoniai 
(pontusi) emelet rétegei (agyag és kavics) települtek horizontálisan. 
Alsóörsről észak felé menve, csakhamar rájutottunk a perm szisz- 
témabeli vörös homokkövekre és konglomerátumokr a. Ezek 
tipusos terresztrikus képződmények. Gyéren fordulnak benne elő szárazföldi 
növények maradványai, jellemzők azonkívül a konglomerátumokra az azokban 
előforduló kvareporfirkavicsok. Ez a rétegcsoport közvetlenül a 
fillit fölött következik némi rétegzeti diszkordanciával s Alsóörsnél igen 
bővizű forrás fakad belőle, amely forrásnak vízfogó rétege a fillit. A réteg- 
dűlés keleti, kb. 459, majd északabbra változik a dűlés, amennyiben nyugati 
959-os dűlést mérhetünk rajta. A homokkő számos ÉNy—DK-i és erre merő- 
leges töréssel, úgy látszik, erősen át van szeldelve. A homokkőnek keményebb, 
szilárdabb rétegeit észak felé egy nagy kőbányában fejtik s anyagát előnyösen 
felhasználják lépcsőfokoknak s egyéb tárgyak faragására. 
Innét Felsőörs felé haladva, rájutottunk a triasz szisztéma 
alsó seizi név alatt ismeretes rétegcsoportjaira, amelyek utunk mentén 
azonban kevésbbé jól voltak feltárva. Igen jó feltáráshoz jutottunk azon- 
ban Welsőörs északnyugati végén, ahol az alsó triasz werfeni pala 
komplexusába tartozó középső campilli márgákat volt alkalmunk 
tanulmányozni. Bőven gyűjtöttünk itt Tiroliteseket, Natiria costatat, (Ger- 
villeiat stb. A margákon NyÉNy-i 25—309-os dűlést észleltünk. Majd 
nyugat felé tartottunk, átszeltük a wengeni és a felsőörsi Worráshegy 
klasszikus kagylós ipen-buchensteini rétegeket és a tridentinusz-meszet fel- 
táró pontján megláttuk ezeknek egymásutánságát; majd átszeltük a triden- 
tinusz zóna lágy, világosszürke padjait és ennek a füredi mészkövet helyettesítő 
dolomitos fedőjét, amely ÉNy-ra 309-nyira dűl és a fődolomitba megy 
át. Odébb haladva, átmentünk a cassiani raibli rétegek területén, 
majd a felső triaszbeli fődolomithoz jutottunk. Azután Csopak 
felé haladva, a Trachycerus Aon tartalmú mészköveket, az estheriás már- 
gákats a fődolomitot érintettük, végül Csopak mellett újból ráakad- 
tunk a campilei, Tirolitest és Natiria costatat tartalmazó alsó triaszrétegekre. 
Ezután a vásúti vonal mentén Balatonfüredre mentünk, amely útvona- 
lunkon megtekintettünk a csopaki Bene-dülőn a perm  képződményekben 
látható szép kis vetődéseket, amiket a vasúti bevágás tárt föl. Egy helyütt ész- 
leltük a perm rétegei közé települt vékony széncsíkot, más ponton pedig 
kétségkívül régi hévforrások tevékenységének eredménye gyanánt kvarc- 
kristálykákat (bipiramis ok) találtunk a kaolinosodott arkózás homok- 
kőben, amiket a vasútépítés alkalmával Lóczy LaJsos- fedezett volt föl. 
A második nap Balatonfüredről Aszófőre utaztunk. Itt mindenekelőtt a 
vasúti állomás mellett észleltünk érdekes geológiai viszonyokat. Tudniillik a 
horizontálisan fekvő pannoniai (pontusi) rétegek fölött egész szabály- 
talanul, kétségkívül egy régi eróziós térszínnek megfelelőleg, kavics terül el 
