660 GEOLÓGIAI ESEMÉNYEK. 
gatókat a Földrajzi Társaság eszméinek megnyerje. Elmondotta, hogy a nem- 
zeti eszme a tudománynak is nemhogy kerékkötője, a nemzetközi kapcsolat 
elrekesztője volna, de ellenkezően, a világszerte ismert tudósok mind hazájuk 
nemzeti karakterének bélyegét viselik magukon. Vázolta ezután a társaságnak 
az Alföld tudományos kikutatása terén elért eredményét, melyet jelentősen 
elősegített nemcsak a vármegyék anyagi, de még inkább erkölcsi támogatása. 
A főtitkári jelentést TELEKkI Pár gróf tette meg, e minőségében először. 
Teleki gróf eddigi működése is felköltötte a szakkörök figyelmét; mostani tö- 
mör beszéde, melyben a geológiai és az ugynevezett humanisztikus földrajz 
egymáshoz való viszonyát boncolgatta, ezt a jó véleményt megerősítette. Az új 
főtitkár agilitásához nagy reményt füz a társaság. 
Ezután táviratban üdvözölték Zrcyy János gróf közoktatásügyi és SERÉNYI 
BÉLA gróf földmivelésügyi minisztert. 
A következő három programmpontot szakkérdéseknek szentelték. Közülük 
közvetetlen előadásával LÁszLó GÁRoR, a Földtani Intézet geológusa keltett nagy 
hatást. Tárgya különösképpen érdekelte a helyi hallgatóságot, mert Ungmegye 
földjéről beszélt, amelynek megvizsgálására hosszabb időt szentelt. Ismertette 
a növényzetnek a talajra való hatását, majd az ebből keletkezett különböző 
humuszokat. Sorra vette ezután a megye változatos talaját, mindenikről el- 
mondván, milyen növény termelésére alkalmas. 
ÖSTRÖMPL GÁBOR, az egyetem földrengést megfigyelő állomásának asszisz- 
tense Ungmegye hegy- és vízrajzáról értekezett. Bevezetőjében a megye általá- 
nos térképi jellemzését adta. Beszélt ezután a Kárpátok hegyrendszeréről, az 
egykori vulkanikus hegyekről és a vizenyős talaj mellett fekvő régi futó- 
homokról. 
Pécsi ÁLBERT, az egyetem földrengést megfigyelő állomásának adjunktusa 
kezdett ezután bele előadásába. A hegy eredetének egészen új elméletét állí- 
totta benne föl, melynek emléke — ha az elmélet megállja a tudományos kri- 
tika próbáját — az ungvári vándorgyűléshez fog füződni. Az eddigi elmélet 
szerint a hegység a föld rétegeinek folytonos összehuzódásából keletkezett. A. belső. 
mag gyorsabban huzódott össze a külső kéregnél s a nehézségi erő folytán az 
utóbbi kénytelen volt ráilleszkedni az előbbenire, miközben ráncok keletkez- 
tek a külső kérgen. Ezek a ráncok képviselnék ez elmélet szerint a gyürt 
hegységeket. PÉcsi a hegyalkotó erők kiderítése céljából a föld öőstörténe- 
tét nyomozza. Darwin cambridgei egyetemi tanár kutatása már kiderítette, 
hogy a föld forgása a régebbi időkben jóval gyorsabb volt a mainál. A ten- 
gelyforgás lassudásának — következteti PÉcsr — az lett az eredménye, hogy a 
föld alakja mindinkább közeledett a gömbalak felé. A szilárd földkéreg ellen- 
állt az alakváltozásnak és az így előálló feszültség folytán törésvonalak kelet- 
keztek rajta, melyeknek elhelyezkedése nagyjában megegyezik a kisérleti uton 
előállított úgynevezett erőltetési vonalakkal. Az erőltetési vonalak a nyomás 
irányával nagyjában 459-os szöget zárnak be. A gyürődéseknek azonban csak 
egy bizonyos része magyarázható ezzel az elmélettel, míg a többi gyürődés, 
valamint a kontinensek és az óceáni medencék kialakulása, úgy látszik, a. 
régebben igen hatalmas tengerjáró-jelenségek következménye. 
