A FELFALUSI BARLANG ISMERTETÉSE. 663 
köveket emberi kezek rakták úgy egymásra, hogy elfödjék a barlangbejárást. 
SZENTMIKLÓSSY néhány napi munka árán kibővítette a bejárást s megásatta az 
üreg talaját. Ezen alkalommal 5—6 láb mélységben 13 csontvázat találtak, 
amelyek félköralakban voltak ott eltemetve, ugyancsak kissé távolabb a fal 
mellett két gyermekcsontvázat. Miután azonban a remélt arany ékszerek hiány- 
zottak róluk, a megtalálás körülményeire senki sem vetett ügyet s a csontokat 
kihordva, a méhesben rakták egy rakásra. Ismeretes, hogy a tudatlan emberek 
a földből előkerülő csontokat mindig nagyobbaknak látja, mint aminők azok 
valóban s magánál nagyobb embernek tartja a halottat. Ezt a körülményt 
figyelembe kell venni ezen alkalommal is, midőn a szemtanuk elbeszélése után 
a talált csontok állítólagos óriás voltáról emlékezünk meg. A szájhagyomány 
szerint ezek a barlangban eltemetettek nyolc láb magas emberek voltak, felső 
lábszáruk olyan hosszú volt, mint egy mai ember egész lába s az állkapcsok 
közé belefért egy élő ember feje minden husostól. A. csontvázak állítólag egy 
nagy tűzhely maradványai körül feküdtek. 
1823-ban egy litterátus ember, Kiss KáRoryY némi hozzáértéssel nézte 
meg a két üreget s arra a fölfedezésre jutott, hogy azok összefüggésben vannak 
egymással. A borospincének felhasznált második barlang falán lyukat vevén 
észre, midőn abba kezével belenyúlt, néhány burgonyát szedett ki a szűk nyílásból, 
ahová azokat a régebb idő óta ismert krumpliveremből patkányok vagy borzok 
túrták be a két üreget összekötő csatornán. Kiss KáRory írásba is foglalta 
észleleteit, de ez a kézirat csak akkor kerülvén kezembe, miután én a felfalusi 
barlangot megjártam, sajnos, annak hasznát nem vehettem. Az öreg úr csak- 
nem hatvan évvel kutatása után emlékezésből írta jegyzeteit s ezek talán nem 
is egészen pontosak. Érdekes azonban, hogy ő olyan nagy területet bejárt 
akkor, hogy elnevezéseket is ajánlott a barlang egyes részeire nézve. A barlang 
főbejárata, Őrterem, Zárt ágazat, Patkány-folyosó nyílása, Patkány-folyosó, 
Barlang oldalbejárata, Krumpliverem, Templomi folyosó nyílása, Templomi 
folyosó, Kis templom, Rejtélyek kulcsa, Rejtettek tárháza voltak előtte ismere- 
tesek. Tórm MÁRrown községi jegyző írásbeli emlékei szerint, ő mint 14 éves 
gyermek bejárta a Felfalusi barlangot. Előzőleg már akkor elhalt bátyja 
beszélte el, hogy ő nagy üregeket látott, amelyeket patakocska hasított keresztül. 
Tórm MÁRrown megjegyzi, hogy a barlangot nem a használat alatt álló boros- 
pince bejárásán át közelítette meg. Szerinte a bejárás oválalakú volt s kelet 
felől nyugatra hajló barlangba vezetett, amely befelé folyton tágult és magaso- 
dott s északnyugatra egy terembe torkollott, amelynek teteje denevérekkel volt 
borítva. A teremből két ágazat vezetett tovább; az egyik a már ismertetett 
azon terembe vezetett, amelyben a csontvázakat találták, s ezen nyílást emberi 
kéz művének tartotta, a másik folyosó pedig lépcsőzetesen a mélységbe vezetett. 
Lefelé haladtában néhány öl hosszúságban a folyosó annyira megszűkült, hogy 
csak hason csúszva lehetett tovább haladni, de egy terjedelmes üregbe jutott 
végül megint, amely ismét egy másik terembe nyílott. Újra szűk kapura talált, 
melyen át egy kerek terembe ért, amely fölé toronymagasságú kupola borult 
s alatta egy sajátságos galeriaalakú képződményt talált. Ezen kerek teremből 
egy tágasabb, természet alkotta csigalépcső vezetett fölfelé egy tágas üregbe, 
