JELENTÉS AZ AGTTELEKI BARADLA-BARLANGBAN 1910-BEN VÉGZETT ÁSATÁSOKRÓL. 667 
barlangnak több mellékága is van, a legtöbb a régi bejárat tájékán képződött. 
Itt találjuk a Rókalyuk és Denevérág nevű mellékfolyosókat, ezután a Büdöstói 
ágat a Paradicsommal; jóval tovább van az ú. n. Retekbarlang és ezután 
következik az új Áttörés mesterséges alagútja. 
Prehisztóriai ásatásokra nézve csakis a barlang elülső része, az ú. n. 
Pitvar, Folyosó és a Csontház, a mellékágak közül pedig a Denevérág végső 
szakasza fontos. A. régi bejárat nyílásán a barlangba menve, egy lejtős lejárás 
számos lépcsőin kell végighaladnunk, míg az aránylag alacsony, de széles 
Pitvarba jutunk. A Pitvarból egy szélesebb alacsony nyílás a barlang főágába, 
egy mellette levő keskeny folyosó, az ú. n. Temetkezesi folyosó a Csontházba 
vezet. A Csontház egyik fala mellett az Acheron-patak folyik. Ezeket a részeket 
magam is pontosan felmértem s méréseimből kitünt, hogy a nevezett barlang- 
részeket tulajdonképen csak egy, a boltozatról lehajló és a barlang kitöltésébe 
benyúló sziklarészlet választja el, vagyis az említett elkülönítettnek látszó bar- 
langrészek" egy összefüggő egységes nagy üreget alkotnak. 
Az itt vázolt barlangszakaszban báró Nyágx Jenő 1876. és 1877. években 
három izben, mindenkor csak néhány napig, de nagy aparátussal több szak- 
ember társaságában ásatott. Az ásatások főképen a Csontházra és a már több- 
ször említett barlangszakasz falmelletti részletekre terjedtek ki, ahonnan igen 
tekintélyes archeologiai, antropologiai és faunisztikai anyag került a kutatók 
birtokába és az ismert nagy monografia megírásához alapul szolgált. 
Báró Nyáry JEső sikeres kutatásai nyomán haladva, én is ezekben a 
részekben kezdtem meg ásatásaimat. Minthogy a megelőző ásatásokból vilá- 
gosan látni lehetett, hogy itt biztos eredményre számíthatok, a próbaásatást 
mellőztem s mindjárt a rendszeres felásatáshoz láttam hozzá. Ásatásaimat úgy 
végeztem, mint a Szeleta-barlangban. A felásandó területet először 10--10 
méteres táblákra, ezeket azután 2-2 méteres négyszögekre osztottam. A táb- 
lákat nagy betükkel, a négyszögeket arab számokkal, a kiásott rétegeket pedig 
római számokkal jeleztem. Mindössze 12, egy sorban haladó négyszöget ásattam 
fel, úgy hogy végeredményképen egy 2 m széles és 24 m hosszú árkot ásattam 
ki, mely a Pitvart, a Folyosót és a Csontházat ÉNy—DK-i irányban szeli. 
Ezt az árkot végig 175 m mélységre ásattam, egyik négyszöget a Pitvarban 
azonban egész 4 m mélységre mélyítettem, anélkül, hogy a barlang fenekét 
elértük volna. Ez az árok a következő igen egyszerű szelvényt tárja fel: fönt 
átlag 1 m vastag alluviális humuszréteg, végig tűzhelymaradványokkal, alatta 
sárga agyag mészkőtörmelékkel; lefelé a mészkőtörmelékhez mindig sűrűbben 
kvarckavics és kvarcehomok vegyül, míg végre 4 m mélységben tiszta homokra 
akadtunk. Ebből a homokrétegből a gödörbe víz kezdett szivárogni, úgy hogy 
a további mélyitést be kellett szüntetni. 
A fekete tűzhelyes humuszban igen gazdag archeologiai, antropologiai 
és paleontologiai anyagot találtunk. A paleontologiai anyag recens háziemlősök 
maradványaiból áll és a csontok tördelt voltuknál és helyzetüknél fogva konyha- 
hulladéknak tekinthetők. A csontok eddigi meghatározásuk alapján a következő 
recens fajok legkülönbözőbb részeit találtuk : Canis familiaris, Cervus capreo- 
lus, Cervus elaphus, Capra hircus vagy Ovis artes, Bos taurus, Sus scroplhu, 
