668 D: KADIG OTTOKÁR 
Egyuus caballus és madárcsontok. A csontanyagnak legalább is 509-a emberi 
csont. Az emberi csontvázakat a Folyosóban találtuk alig 0-5 m mélységben. 
Egy-egy csontvázból csak egyes csontokat találtunk s ezeknek is jórésze már 
el volt málva. A koponyákból egyetlenegy teljes példányt sem találtunk, min- 
denütt csak fogyatékos töredékek kerültek ki. Az emberi csontok kiemelését a 
legnagyobb elővigyázattal végeztük s MÁáRrosx LaJos dr. barátommal arról győ- 
ződtünk meg, hogy ezek sem zsugorodott, sem kinyujtott, hanem össze-vissza- 
hányt helyzetben feküdtek. Érdekes, hogy az emberi csontok a többi emlős- 
csonttal együtt, szálban levő tűzhelyekben találtattak, melyek a felásott terület 
egész vonalán sehol sem voltak megbolygatva. Mindezekből az következik, hogy 
a szóbanforgó csontvázak nem voltak eltemetve, hanem más valamely úton 
kerültek a többi konyhahulladékkal a tűzhelyekbe. Nincs kizárva, hogy itt 
kannibálizmussal állunk szemben; ez a föltevés azonban még további bizonyí- 
tékra szorul. 
Jelentésem végére érve, még egy igen fontos kérdésről kell megemlékez- 
nem; egy kérdésről, mely tulajdonképen érthetővé teszi, hogy ezeket az 
archeologiai ásatásokat én mint geológus vezettem, ez az aggteleki diluviális 
ember kérdése. 
Báró Nyáry JEvő monografiájában számos helyen a diluviális emberről 
is megemlékezik, sőt ennek jelenlétét a Baradla-barlangban számos paleolitos 
köszerszámmal és megmunkált ősmedvecsontokkal is bizonyítja. Ebbeli kutatá- 
saim egyelőre a kiásott árokra vonatkoznak, ahol a következőket tapasztaltam. 
Az 155 m mélyre kiásott árok rétegsorozatában, mint említettem, a felső 1 m 
alluviális humuszból, az alatta levő 0-5 m mindenütt sárga agyagból és mész- 
kőtörmelékből áll. Ez a sárga mészkőtörmelékes agyag, úgymint a 4 m mély- 
ségre leásott gödör rétegei mindvégig teljesen meddők voltak, ezekben még 
csak ősmedvecsontokat sem találtam. Dacára annak, hogy itt mindeddig dilu- 
viális maradványokat nem találtam, ezeket a rétegeket petrografiai minősé- 
güknél fogva, diluviáliskorúaknak tekintem. Ha a diluviumban ebben a bar- 
langban az ember tényleg létezett volna, akkor maradványait is ezekben a 
rétegekben meg kellene találnunk. Az a körülmény azonban, hogy mostani 
ásatásaim alkalmával emberi maradványokat nem találtam, természetesen nem 
zárja ki azt a lehetőséget, hogy további kutatásaink, esetleg a barlang vala- 
melyik más részében, a diluviális ember nyomait még napszínre fogják hozni. 
Meg kell említenem, hogy a fent említett megmunkált medvecsontok a Denevér- 
ágból kerültek ki. Nincs tehát kizárva, hogy ezen mellékág kutatása alkalmával 
biztosabb nyomokra is fogunk akadni. Ebben az irányban a kutatásokat foly- 
tatni kellene. 
Kelt Aggteleken, 1911 szeptember hónap 10-én. 
