TÁRSULATI ÜGYEK. zígőn 
különböztethetünk meg, ú. m. 1. az Északalbániai havasokat, 2.a Cukali 
hegységet és 3. a Merdita eruptiv vidéket. 
Az Északalbániai havasban a mezozoikumnak javarésze mészkőfaciesben van 
kifejlődve, a Cukalit mély tengeri üledékek jellemzik, a Merditában sok mezozoikus 
eruptiv anyagot találunk. 
Tektonikai szempontból a gyürődött Cukali egy a nem gyürődött Északalbániai 
havasok mészkövülete alatt látható ablakot képez; Merdita eruptiv tömzse pedig az 
Északalbániai havasok mészkövére át van tolva. Mindeme hegymozgás a középső eocén 
után keletkezett és mindegyik áttolt egység aljában az össze-vissza gyürődött, sok 
helyen más régibb palával összevegyített, helyenkint kihengerelt, helyenkint össze- 
torzsolt eocénpala látható. Az eocén tektonikailag átváltozott faciesét előadó gjani 
palának nevezi. 
Előadó adatait számos klasszikus fotografiával bizonyítja és előadását azzal 
végzi, hogy mindazokról megemlékezik, akik neki munkájában segítettek, mint 
például KRAL ÁGOST cs. és kir. osztrák-magyar főkonzulról, a cs. és kir. konzulátus 
egyéb hivatalnokairól és last not least az úgynevezett albániai wvadokról. 
Báró Nopcsa FERENC előadásához hozzászólt Lóczy Lagos dr. választmányi" 
tag. Üdvözölte az előadót, aki kényelmét és nyugalmát föláldozva, ily nehezen 
hozzáférhető vidék kikutatásával szerzett a geologiának s magának is érdemeket. 
Nagy elismeréssel szól báró Nopcsa szakszerű megfigyeléseiről, s kérdezi, vajjon a 
kapcsolatot a magyar délvidéki hegység s a Balkán között sikerült-e kikutatnia ? 
Báró Nopcsa FERENC a föltett kérdésre hosszasabban válaszol és iparkodik a 
gordiusi csomót megfejteni. 
Válaszának befejezése után SCHAFARZIK FERENC dr. elnök köszönetet mond 
az előadónak. Azonban megjegyzi, hogy a szóbanforgó áttolódási elméletet a magyar 
geológusok már régóta éber figyelemmel kisérik, különösen a Krassó-Szörényi 
hegységben. 
A magyar geológusok is konstatálták az áttolódást, azonban nem olyan világos 
körülmények között, mint az előadó, mert épen Magyarországnak az ily megfigye- 
lésekre alkalmas területét sűrű erdőség födi, ahol a geológiai viszonyok nem oly 
áttekinthetők, mint Albániában. 
A. második előadó EmszT KÁLMÁN dr. m. kir. vegyész volt, aki az ipolynyitrai 
időszakos forrást ismertette vetített képek kiséretében. 
EmszT KÁLMÁN dr. rendes tag az ipolynyitrai időszakos szökőforrásról elmon- 
dotta, hogy a Salgótarjáni Köőszénbányarészvénytársaság Losonc környékén több 
fúrás mélyítését határozta el, amely fúrások egyike az ipolynyitrai volt. A fúrás 
igen gyorsan haladt, mert a fúró teljesen egynemű réteget szelt át, a nógrádi 
köszénmedence jellemző fedőkőözetét, az ú. n. schlier-réteget, amidőn 520 m mélység 
ben az időszakos szökőforrás akadályozta a további fúrást. 
A vizet nagymennyiségű széndioxíd dobja fel, úgy hogy a kitöréseknél a víz 
a 25 m-es fúrótorony tetejét is csapdossa. A környékbeli szegényebb népek gyógyító- 
erőt tulajdonítanak a forrásnak, s ott a kifolyásnál aláfekszenek a vízsugárnak. 
A víz kémiai alkatát tekintve, a lúgos bikarbonat vizek közé sorozható, 
amelyek között, mint amilyen a Luhi Margit, a Bikszádi, a Málnási Mária-forrás, 
tekintélyes helyet foglal el. 
EmszT KÁLMÁN előadása végén megjegyzi, hogy az ipolynyitrai időszakos for- 
rásra a halálos itélet ki van mondva, mert a csöveket nemsokára felszedik. 
ANDRrICS János r.tag kéri a jelenlevő GERŐ NÁNDOR bányaigazgatót, hogy ha 
lehet, a csöveket hagyják bent a fúrásban, mert a magyar geológiai tudomány 
szempontjából nagyon fontos volna, hogy ez a természeti ritkaság fennmaradjon. 
