KÖZLEMÉNYEK 
A MAGYARHONI FÖLDTANI TÁRSULAT BARLANGKUTATÓ 
BIZOTTSÁGÁBÓL. 
1911. ÉVFOLYAM 4. FÜZET. 
SZERKESZTI : 
KADIÓ OTTOKÁR dr. 
ELŐADÓ. 
NÉHÁNY ÚJABB BARLANG ISMERTETÉSE. 
— A 67—70. ábrával. — 
Írta PávarI-VaJwa FERENC dr. 
Mint a hazai barlangokat ismertető munka egyik írója, az eddig leírt vagy 
ismertetett barlangok irodalmát áttekinthettem s így néhány olyan kisebb- 
nagyobb barlangra és hasonló természetű sziklaüregre akadtam, amelyeket ott 
nem találtam meg, de magam ismerem vagy legalább is tudomásom van róluk. 
Addig is, amíg ezek a helyek rendszeres tanulmány tárgyaivá lesznek, kivá- 
natosnak tartottam, hogy eddigi tapasztalataim alapján ismertessem őket. 
1. A Szohodoli rókalyukak. 
I. Guraszohodol községrész határában a Lucsia és Topánfalvi alsó bar- 
langot magában rejtő ePetrilors sziklafal Topánfalva felé néző oldalán, szoro- 
san a sziklafal tövében kis, eltömött nyílásra akadtam 1905-ben, amely egy 
4 m magas és 2 m széles üregbe vezetett, ez DK-re lankásan emelkedve, 
lassan erősen elszűkült, annyira, hogy csak körülbelül 15 m-nyire haladhattam 
előre a nedves, vízlevezető csatornán. 
IL A Lucsia felett Ny-ra az utolsó dolina alatt a sziklafal. felső 
részében is van egy kisebb, törmelékes talajú, szintén eltömött nyílású szikla- 
üreg. Guraszohodol mokány lakóssága szokta az ilyen szűknyílású üregeket 
elzárni kövekkel, hogy a rókák ne telepedhessenek meg bennük. 
2. Rom barlang. 
Az Erdélyi Érchegység Igen-patakjának forrásainál, a Jézertől D-re, a tó 
lefolyása feletti nyugati sziklában hatalmas esűrszerű üreg van, amely csak 
519 
