794 Dr HILLEBRAND JENŐ 
látszik. Itt is uralkodnak a csökevényes szakócák, de itt még nem csenevésztek 
el annyira, mint a fiatalabb aurignacien rétegekben és rendesen megtartották 
még szimmetrikus formájukat. A. mousteri tipusokat különben néhány primitív 
vakaró, kétoldali kaparó és primitív fúrók képviselik. Mig más lelőhelyeknél 
sokszor a csontszerszámoknak különböző tipusaiis fontos kormeghatározókként 
szerepelnek, addig a Szeleta aurignacien rétegeiben tsak pengeszerűen szét- 
pattintott szemfogakat két szarvas újjpercből készített sípot találtunk, melyek- 
nek kormeghatározó értékük nincsen. Az aurignacienre különösen a epoincon 
ü tétes és a apointe d Aurignaes jellemzőek, Az első csont ár, melynek egyik 
végét a csont epifizise képezi, az utóbbi egy hatalmas csonttű, melynek alsó 
része szélességben van behasítva. Mindkettő hiányzik eddig a  Szeletából. 
A már említett körülmények, továbbá az, hogy a Szeletában a mousteri kor 
és az aurignacien kor mindhárom emelete és az alsó soultrei emelet egymásra 
telepszik, ezt a lelőhelyet Európa legérdekesebbjei közé sorozza és ha Kapró 
OrTrozáR dr. sok ábrával és részletes leírásokkal ellátott monografiája meg fog 
jelenni, a külföldi szakemberek meg fognak róla győződni, hogy felcsigázott 
érdeklődésük, melylyel a Szeleta barlang felásatásának minden mozzanatát kí- 
sérték, amit külföldi utamon is szerencsém volt tapasztalháatni, indokolva volt. 
Jelentés a Szeletabarlangban 1910-ben végzett rendszeres 
: ásatásokról. 
Mint a tavalyi ásatások költségeit úgy az ideieket is a miskolci múzeum 
fedezte; a rendelkezésemre bocsátott összeg 700 kor. volt. Az ez évi ásatások- 
nak célja a főfolyosó középső és hátulsó részének további felásatása volt. Egy 
havi munka. után, melyet átlag 8 emberrel egyszerre csak egy helyen ásva 
folytattam, sikerült az említett részeknek V. és VI. szintjét kiásatni. Az V. 
szint általában itt is vörös barlangi agyagból áll, a VI-ikat többhelyütt már 
barnás agyag képviseli. Ezt azért emelem ki, mivel az előcsarnokban még 
csak a IX-ik szintben bukkantunk erre a barna agyagra. Ezt a körülményt 
a barlang fenekén erős emelkedése magyarázza meg. Naponta egy-két órát az 
előcsarnokban is ásattam és helyenként már k. b. 8 m mélységig jutottunk a 
barlang fenekét borító foszfortartalmú agyagban anélkül, hogy az előcsarnok 
közepében magát a feneket elértük volna. Eddig sem a barna sem a foszforos 
agyagban sem lehetett az embernek biztos nyomait megállapítani; az idén 
mindkettőre nézve bebizonyult, hogy képződésükkor az ember már felkereste 
a barlangot. A barna agyagban sikerült számos faszéndarabot és paleolitos 
kőszerszámot találni; a foszforos agyagnak legmélyebb részéből pedig egy 
jókora, emberi munkát határozottan el nem áruló kalcedondarab került ki. 
Azonkívül ugyanabban a rétegben egy kis faszéndarabot találtam. Mivel a 
foszforos agyagot multkori fejtegetéseim szerint! tisztán lokális képződmény- 
1 Jelentés a Szeleta-barlangban 1909. év nyarán végzett ásatásokról. (Föld- 
tani Közlöny XL. (1910) pag. 651.) 
