5:> 



jectiva känsla anslås vida mer af en motsatt, neniligen att hela 

 detta framskridande till högre fullkomlighet är en oafbruten 

 evolution, så att nutidens sä väl Djur som Växter äro en icke 

 blott ideell fortsättning, utan äfven högre metamorfos af ur- 

 tidens. De talrika och med hvarje år hopade iipptäckterne 

 om de organiska naturalstrens metamorfoser, som under o- 

 lika stadia lefva i skilda media och derunder antaga ännu 

 mer afvikande bildningar, antyda till det minsta möjligheten 

 af en dylik evolution, liksom deras successiva närmande, så 

 att man ofta tvekar, huruvida de yngsta formationerna äro 

 verkligen skilda från nu lefvande eller icke (skillnaden är 

 ofta icke större, än vi ännu i dag finna emellan skilda klima- 

 teriska racer af samma art) gör henne åtminstone sannolik. 

 Hvad som likväl för oss är det bestämmande i alla frågor, 

 som ligga utom ren erfarenhet, är, att hon utgår från en hög- 

 re verldsåsigt och värdigare begrepp om Skaparen, neniligen 

 att redan i den ursprungliga skapelsen hos hvarje naturalster 

 blifvit nedlagdt till framskridande utveckling ett anlag, som under 

 förutbestämda kosmiska momenters samverkan utvecklats till 

 allt högre och högre fullkomlighet, utan att de förutvarande 

 såsom misslyckade försök behöft utplanas den ena gången ef- 

 ter den andra, för att allt jemt börja ånyo, liksom en fuskare 

 i målningskonsten måste öfverstryka det ena misslyckade ut- 

 kastet efter det andra. 



skapelse synes intiadt, som först småningom uppnatt en högre 

 fullkomlighpt. 



