S9 



samma och man framskrider allt närmare och närmare det 

 sannas utgångspunkt. Vi skola här i korthet redogöra för 

 de vigtigaste hypotheserna om växternas urhem. — Linné, som 

 med strängare följdriktighet än någon Theolog tolkade första 

 kapitlet af Genesis och tillika var Neptunist, sökte på ett 

 verkligen fyndigt sätt bevisa, att alla Naturalster, både djur 

 och växter, i samtligas urföräldrar voro tillstädes i Paradiset, 

 hvarifrån de sedermera spridt sig öfver hela det öfriga klo- 

 tet. Paradiset ansåg han hafva varit beläget under tequatorn 

 på en ö, som ensam uppstod ur oceanen, med ett så högt 

 berg, att han i sig förenade alla jordens klimater *). — Forn- 

 verldens vegetativa förhållanden, som redan Scheuchzer då 

 framställt såsom varande lemningar af vegetationen före syn- 

 dafloden, förbisåg Linné alldeles, äfven som att under sequa- 

 torn hvarken arktiska eller alla öfriga klimater genom någon 



*) Efter Linnés föreställning skulle Paradiset således vara den möj- 

 ligast rikaste Botaniska trädgård och största menageri, liksom A- 

 dam den störste Zoolog: "ut nomina animalibus a se imposita re- 

 "tineret ipse, oportuit habere distinctos characteres, quos ut ob- 

 "tineret accuratiori singulorum examine opus fuit — usum expe- 



"rientia sola suggessit itaque primi hominis cura in statu 



"felicissimo erat Zoologiae studium." Faun. Suec. Praef. III— V. 

 Läsaren ser nu hvad Adam sysselsatte sig med i Paradiset; der- 

 af förklaras, huru denna vetenskap efter Adams tid så kunde 

 förfalla. "Efter alla djur voro i Paradiset, men för allas näring 

 erfordras alla växter, sä mästo ock alla växter äfven varit der." 

 — Tigrar och Lejon måste likväl då icke haft samma aptit, som 

 nu för tiden, ty då hade hvartdera paret af dessa hunnit göra 

 ett högst betydligt nederlag på de öfrige individerne, innan dessa 

 hunnit fortplanta sig. 



