00 



höjd öfver halvel kunna Irambringas. Denna åsigt har of- 

 tare blifvit vederlagd, än den verkligen jörtjenar. — Buflon. 

 som var A^^ulkanist och i allt öfrigt Linnés antipod i sin li- 

 kaledes storartade naturforskning, förlade Paradiset till Po- 

 lerna (vår patriotiske Rudbeck, som sökte det i Sverge, var 

 på god väg dit). Det uppglödgade klotet, antog han, hade 

 först afsvalnat vid polerna och blifvit beboeligt; der uppstodo 

 de första djur och växter, hvilka i mån af värmans aftagan- 

 de småningom flyttade till de nuvarande heta klimaterna, un- 

 der det från polerna, såsom naturens verkstad, successivt ut- 

 gingo nya, som nu bebo de tempererade och kalla zonerna. 

 Deraf förklarades lemningarne af tropiska djur- och växtfor- 

 mer i de kallare klimaterna; — men mycket, mycket annat 

 återstår, som hypothesen icke kan upplysa. — Sedan BufTonska 

 theorien blifvit vederlagd, och man insett omöjligheten, att för 

 alla antaga ett gemensamt urhem, mod^^lerades den Linnéan- 

 ska således af Willdenow m. fl., att den primitiva vegeta- 

 tionen uppstått pä de flera öar, nu varande fjällryggar ur- 

 sprungligen bildat i oceanen, i följd hvaraf hvarje fjäll tiller- 

 kändes en egendomlig Flora, som sedan utbredt sig öfver när- 

 liggande låglandet. Utom alla andra motsägelser, hvaribland 

 den geologiska erfarenheten, att de mägtigaste bergskedjor 

 blifvit uppdrifna, först sedan jorden redan egde en storartad 

 vegetation, strider det allt för mycket mot alla naturförhål- 

 landen, att härleda just slättlandets och dalarnes yppigaste 

 blomslerduk frän bergspetsarne, äfven som antagandet af blott 

 en utgångspunkt för hvarjc art, hvilket oaktadt allt fantasi- 



