61 



spel, som l)lifvit nedlagcU pä tlieorieii om växternas migra- 

 tioner, är oantagligf, då I', e, för de norra och södra polar- 

 regionernas gemensamma växter ingen vandring är tänkbar. 

 Efter Schouws utveckling af nödvändigheten, att antaga så 

 väl skilda stamland för olika växter, som äfven flera för en 

 och samma, har väl detta icke af någon Naturforskare blif- 

 vit betvifladt. 



Då vi således förkasta de framställda theorierna, torde 

 man af oss fordra en ny i stället. «0m ej för nyttans skull, 

 skola vi för att lemna samlingen kompletta, gå denna önskan 

 till mötes. Vi måste dervid först anmärka, att, lika litet som 

 någon nu mer skulle vilja medgifva något naturalsters ome- 

 delbara, utbildade uppträdande pä jorden, lika litet kunna vi 

 antaga, att de äro en produkt af den lokalitet, hvaruppå de 

 sedan utbildats. Jemförd med den förra, har den sednare fö- 

 reträde. Men så krass generatio sequivoca kunde endast E- 

 pikurismen hylla, men icke vår tids naturforskning, som må- 

 ste medgifva, att icke något naturalster, utan embryo, eller 

 frö, först måste bildas, ty några språng ske icke i naturen. 

 Vidare är det en obestridlig naturlag, att intet organiskt vä- 

 sende, med undantag af de lägsta i vattnet qvarstannande, 

 som embryo eller frö bildas i samma medium eller under 

 samma förhållanden som det sedermera utbildas. I all al- 

 string måste man urskilja: 1) den skapande kraften eller lif- 

 vet; 2) medium för dess genesis; 3) medium för dess utbild- 

 ning; endast det sednare är lika mångfaldigt, som jordens kli- 

 mater och lokaliteter. Häraf synes, att de anförda theorierna 



