68 



organers ensidiga utbildning, andra urartat till de ofullkomli- 

 gare. En idealistisk naturbetraktelse måste alltid sluta sig 

 till den Platoniska naturåsigten, att naturens högsta, fullkom- 

 ligaste idéer äro de förstfödda, och att de ofullkomligare upp- 

 kommit genom brådmognad eller affall från denna typ. Men 

 äfven i verkligheten måste det fullkomligaste antagas såsom 

 primogent, icke blott till sin idé, utan äfven som i anlag prae- 

 existerande, fast icke i sin typiska utbildning. Denna äsigt är 

 visserligen rakt motsatt den nu vanligare (en tredje är knappt 

 tänkbar), som låter de fullkomligare naturalstren uppstå genom 

 en tillfällig hy permor phosis (så benämna vi läran om en skild 

 arts eller ett skildt slägtes metamorfos till ett annat, att hon 

 icke må förvexlas med den naturliga metamorfos, som natural- 

 stren under sina utvecklingsstadier genomlöpa), eller samtliga 

 växtarterna från en gemensam aurplantaa. Så hafva flere Bo- 

 tanister antagit, att de fullkomligare växterna, hvilkas gene- 

 ratio spontanea ur jorden synts vara ett allt för väldigt språng, 

 låtit dessa uppstå genom en hypermorfos af de lägre; ja! en 

 af våra dagars berömdaste naturforskare låter menniskorna 

 uppstå genom en i adelsstånd upphöjd Ap-ras o. s. v. hela 

 kedjan nedåt; men hela denna, tillika somatiska, metempsy- 

 chosis är för vår känsla lika vidrig, som hon är rakt stri- 

 dande mot all erfarenhet. Andra hafva antagit hela växtri- 

 ket nedstämma från en aUrplantacc, men tvifvelsutan har man 

 dermed menat en ideell fiction. Fast larven och puppan af oli- 

 ka Insekter likna hvarandra mer än hvarderas imago, så är 

 i det primitiva ägget eller Embryo oäterkalleligen bestämdt. 



