74 



den alstrande principen, såsom något vida skildt från det ge- 

 nererande; samt det medium, hvarur ett naturalster alstras, 

 från det medium, hvaruti det sedermera utbildas *). Hvarje 

 generations-theori, som blott alser det sed nare, eller ock båda 

 de sednare, skulle vi vilja hänföra till generatio ajquivoca, 

 hvad namn hon än må bemantla sig med. Ehuru vi än sett 

 både möjligheten och verkligheten af naturalstrens uppkomst 

 speciÖst framställd genom en kemisk process, såsom Lafvar- 

 nes af G. F. Meyer, jal menniskans i Isis, förbhr dock denna 

 lära alltid för tänkandet dunkel; sjelfva lifvet (d. v. s. den af 

 inre princip fortgående successiva utvecklingen, hvilken för 

 oss är skiljelinien från det oorganiska, hvars krafter äro slock- 

 nade eller i hvila i sin produkt) införes alltid genom ett ord- 

 taskspeleri; att hon icke af någon empiri låter framställa sig, 

 behöfver icke anmärkas. Något enda bestämdt faktum, att 

 inom den historiska tiden något nytt naturalster framkommit, 

 hafva vi ej ens sett föregifvet, ehuru detta vore oundvik- 

 ligt, om en fortsatt generatio spontanea egde rum. Det en- 

 da, som vi ej kunna bestrida, är, att på yngre vulkaniska 

 öar i oceanen träfTas en vegetation, till en der olika närlig- 

 gande länders, hvilket vi redan anfört. Att vissa former, 

 som praeexisterat i ett ofullkomligare tillstånd, i en sednare 

 period under luftens och ljusets inverkan först hunnit sin ty- 

 piska utbildning, vilja vi heldre antaga. 



*) I ett frö representeras den alstrande principen af pollen^ den ge- 

 nererande af vätskan i del obefruktade fröet, och sedan äro jor- 

 den och luften det medium, hvaruli plantan vanligen utbildas. 



