79 



tlom ansåg nedregna ur skyarne, liksom Tremellince, Gymno- 

 sporangium m. fl., hafva den egenskapen, att i torr väder- 

 lek hopkrympa till små, svarta, knappt märkbara hinnor, 

 men svälla upp och blifva färgade i vatten. Detta förklarar 

 lätt, huru man efter en regnskur kan finna dem i största 

 mängd, der man förut intet sett. 



Det är en egenskap hos flera växter, att under hetta 

 och torr luft skenbart alldeles utdö, men i vatten återväckas 

 till lif. Bland djuren är väl detta sällsyntare; men Tardigra- 

 derne lemna exempel derpå. Så är förhållandet med alla Laf- 

 var. De kunna sönderfalla i sina primitiva elementer eller 

 celluler till ett stoft; men ändå bibehåller sig Hfvet i hvarje 

 del; i fuktig väderlek kunna de icke blott svälla upp, utan 

 ock återförenas till ett nytt individuum. Så upplöses och för- 

 svinner Lichen Vpsaliensis hvarje sommar; men under höst- 

 och vinterregnen förena sig ånyo dess elementer och bilda 

 ett helt, som vårtiden fruktificerar. Vi anse oss icke här böra 

 upprepa, hvad vi annorstädes utvecklat öfver svamparnes ge- 

 nesis, om hvilka man som en trosartikel antagit en generatio 

 spontanea, af okunnighet om deras metamorfoslära, hvilken 

 lärer, att hela familjer och tallösa slägten äro ett larvtillstånd, 

 eller missbildning, af de fullkomligare *). Alla större svam- 



•*) De, som icke förut känna Herr Gerdas redlighet, fekommeu- 

 dera vi att jemföra 5:te häftet af hans Historia Fungorum med 

 Systema orbis vegetabäis etc. Alla dessa former, hvilka vi först 

 visat icke vara sjelfständiga Svampar ^ anför han ss. sådana af 

 oss bestämde, hvilket han bittert klandrar; men sedan framställer 



