8.1 



igenom antagandet äfveu af dessas fortplantning genom frön 

 icke möter några svårigheter. 



Efterforskar man slutligen grunden till denna förkärlek 

 för hypermorfosen och generatio aequivoca, befinnes han lig- 

 ga i en genom blott half kännedom närd otro på naturens 

 sannfärdighet och en just derifrån oskiljaktig vidskepelse, som 

 endast i det underbara och fantastiska ser det sanna och na- 

 turliga. Samma fenomen visade sig i den s. k. upplysta bild- 

 ningen hos oss för något öfver sextio år sedan, då man, a- 

 nande högre naturvishet, sökte klarare ljus i förborgade kraf- 

 ter (qualitates occultaj), tilkless man blef blind för de enkla- 

 ste, men största sanningar. I sig var likväl denna riktning 

 endast en reaktion, framkallad deraf, att man å andra sidan 

 allt för trångt ville inskränka forskningens och vetandets grän- 

 ser; tvinga andens verksaiuhet under sjelfskapade, nu mer för 

 trånga dogmer *). SjelfTörvillelsen ökades genom hyllandet af 

 poetiskt skimmer ocb en sentimental filosofi, som, i stället för 

 allvarlig forskning, sökte med ett mystiskt flor öfverskyla de 



*) Att man velat anse den Bok, som är grundvalen för vårt reli- 

 giösa vetande och tro, äfven för skiljedomare i verldsliga veten- 

 skaper, är ett misstag, som för mången försvagat hennes vigt i 

 förra hänseendet. För naturvetenskaperna hafva vi en annan, äf- 

 ven gudomlig, uppenbarelse i naturen. Så ville man länge ef- 

 ter bibeln, som ett kätteri, vederlägga jordens omlopp kring sin 

 axel och solen (först på 18'20-taiet släj)ple Påfven henne lös) samt 

 andra Naturveten,skapliga sanningar. Inser man då icke, att man 

 i hvarje tid måste, följa sin tids språkbruk och föreställningssätt, 

 om man vill förstås? Säger ej än i dag hvarje Astronom, att so- 

 len går up[) och ned, ulan alt deinied iorncka jorden* rotation' 



