87 



VÄXTERNAS FÄDERNESLAND *). 



«Växtgeografien«, säger S c h 1 e i d e n, «är en temligen un- 

 ((derbar ragout af meteorologiska, geologiska, växtfysiologiska, 

 (cstatistiska, historiska och än flera plockbitar. Jag vill icke 

 wsätta i fråga, att en sådan röra under A. vonHumboldts 

 atillredning kan få en rätt kostlig och pikant smak; men dess 

 »rättighet, att uppträda som egen disciplin eller som integre- 

 arande del af Botaniken, måste jag helt och hållet bestrida.« 

 Detta yttrande kan synas allt för strängt och ensidigt, ehuru 

 vi ej kunna förneka, att denna vetenskap ännu hvilar på 

 ofri, främmande grund (förnämhgast Meteorologisk); att läran 

 om växternas stationer behandlas af Meyen så ovetenskapligt 

 som möjligt; att den så kallade växtstatistiken, då hon sätter 

 allt på siffror, der blott ett års observation fordras för att 

 rubba alltsammans, väl kan vara en nyttig öfning i decimal- 

 bråks beräkning, men i öfrigt är ett högst vanskligt arbete; 



") OfversiiU |i;i ■J'yt;ka i SKnitdtn. Beyiv. zur ,\n(ur^. t. 



