96 



mark och Norra Tyskland. Man väljer då de tor dem mest 

 passande lokalerna, och, sedan de på detta sätt blifvit kultur- 

 växter, försvinna de egentligen vildt växande, och de nu mer 

 sjelfsådda stånden deraf anses som förvildade *). Sä, bland 

 otaliga exempel, är förhållandet med Barrträden i Danmark. 

 Detta är verkliga orsaken, hvarföre så många kulturväxter nu 

 äro som vildt växande utgångna; deras egentliga fädernesland 

 kan icke genom empiriska bevis, utan genom rationella **), af 

 allmänna växtgeografiska lagar utredas. Så är Linet (Linsläg- 



•) Mångfaldiga af våra odlade Svenska växter, ss. Äpple, Päron, Ber- 

 beris, Aquilegia, Morötter, Rofvor, Palsternackor, Sparris, Selleri, 

 Veide och Dera, äro obestridligen fullkomligt inhemska hos oss, 

 fast man vanligen anser dem införda, efter de odlas allmänt-, lie- 

 ra hafva bibehållit sig bäst vilda i de ödsligaste nordliga skogar- 

 ne, ss. Humble, Vinbärsarterne etc; Fogelbären finnas i de vil- 

 daste skogarne i Norra Smaland och på Holberget i Östergötland. 

 Oxeln har man äfven förmodat vara införd hos oss, blott för det 

 att den tillika odlas-, men den finnes knappt utom Sverge vild. 

 Fragaria elatior är äfven säkert inhemsk; så fann jag henne sist- 

 lidne år pä en bergig ås vid Funbosjö i Upland. 



•) Som ett exempel må vi anföra Åkerkålen (JBrassica campestris) 

 och Gottlandsrofvan {Brassica Napus), hvilkas fädernesland man 

 utomlands antager vara obekant. Då de före Amerikas upptäckt 

 voro kända och der saknades, kunna de ej härstamma derifrån. 

 Från Södra hemisferen kunna de icke vara af samma skäl; alla 

 Cruciferaj derifrån höra till en egen, vida skild grupp, och mel- 

 lan vändkretsnrne trifvas inga Cruciferer. Således måste de här- 

 stamma från de kalla tempererade zoner, der familjen har sitt 

 maximum. Men i Norra Asien hafva de först blifvit införde af 

 Kuropeer i sednaste tider, ergo måste de ursprungligen vara Nord- 

 Ruropeiska. 



