109 



känna utom Island icke nSgot beboeligt land, som ej före all 

 historia varit befolkadt Hvad man mer bör fästa sig vid 

 är, att i alla vilda länder naturen har en helt annan karak- 

 ter, hvarom vi svårligen kunna göra oss begrepp. Skogsel- 

 dar, öfversvämningar, flodutskärningar, bergras o. s. v. äro 

 der vanligare, som vi kunna se i Amerikas vildare trakter; 

 i de stora urskogarne hopas trädstammar öfver trädstam- 

 mar, som, förmultnade, bilda för växterna en passande lo- 

 kal; på sädana ställen och vid bergsrötter finnas i våra berg- 

 skogar alltid en mängd ruderatväxter, f. e. Cardui, Lithosper- 

 ma, Urticic, Cynoglossum, Galeopsis, Lamia m. fl. Ruderat- 

 växterna förekomma der bland naturens egna ruiner; på dy- 

 lika förekomma flera af våra ruderatväxter i nordligaste A- 

 merika, utan att vi kunna antaga, att de derlfrån till oss blif- 

 vit öfverförda. Största delen af våra äkergräs finnas verkli- 

 gen vilda pä naturens åkerfält, hafsstränderna. (Se Fl. Hal- 

 land. Coroll.) Ja! på nämda ställen kan man uppsöka de fle- 

 sta än i dag; men, då man har dem ymnigare i sitt grann- 

 skap, förbiser man dem på deras naturligaste växtorter, såsom 

 tillfälliga. 



Men i ett vildt land inträda flera förhållanden, om hvil- 

 ka vi knappt kunna nu göra oss begrepp. Djuren, af men- 

 niskan ostörda, lefva der uti en art af samhälle; icke blott Bäf- 

 vern m. 11., utan äfven de gräsätande djuren samlas i vissa, 

 bestämda stånd, der genom trampning och den hopade spill- 

 ningen uppkomma egna, särdeles bördiga, lokaliteter. På dy- 

 lika kring Sennenhiitten i de Schweiziska fjällarne förekom- 



