1S4 



8. I hvarje organisk kropp är själen grunden och prin- 

 cipen för lifvet, derföre är hon en och odelbar. Men i anlag 

 (in potentia) kan hon innesluta flera, och hos växterna kunna 

 dessa på visst sätt sägas vara oändligt mänga. Växterna kun- 

 na nemligen, sönderdelade i flera smärre delar, i hvarje del 

 bibehålla lif, och hvar och en kan utbildas till ett nytt, full- 

 ändadt individuum. Utaf ett träd, hvilket som individuum 

 blott eger en själ (gemensam lifsprincip), kan en oändlig 

 mångfald af individer uppkomma. Orsaken härtill äro de 

 knoppar eller leder, som finnas på växten; men sådana före- 

 komma icke på hvilken punkt som helst; äfven de lägsta led- 

 djuren kunna på samma sätt, sönderdelade, frambringa nya in- 

 divider. Så kan ock en Insekt, hvars hufvud och bakdel man 

 afskurit, fortlefva i sin medlersta del, som är sätet för hjer- 

 tat, men icke någon längre tid, emedan denna del saknar orga- 

 ner för lifvets underhåll. Växterna deremot ega knoppar, som 

 äro en förmedling emellan rot och stam, och uti hvilka embry- 

 oner tifl vegetativa själar slumra, och derföre kunna de väx- 

 tens delar, som frambringa dessa, utbildas till nya individer. 

 Det samma, som vi se ske på den sönderdelade stammen, 

 sker beständigt på den odelade genom ny tillväxt af nya gre- 

 nar och nya rötter, under det andra försvinna, hvarigenom 

 växterna blifva så oändligt långlifvade. {Anim. 11. 2. luv. et 

 Sen. c. 2. Vit. long. et hr. c. 6.) 



9. Elementerna äro ett varmt, ett kallt, ett fast och 

 ett flytande, hvilkas föreningar motsvara (frambringa) eld, luft, 

 jord, vatten. {Gener, el Int, II. 1, 2, 3.) Naturkropparnas 



