168 



ty sådana afgifvas af alla, som Iiafva knoppar, — och genom 

 sidolökar, hvilka böra anses för outbildade sammandragna rot- 

 skott. {Gener. Anim. III. c. 2.) 



4S. Alla både djur och växter hafva en masculin och 

 en feminin princip, hvilkas förening är ett nödvändigt villkor 

 för all aflelse. Den feminina principen alstrar fostrets mate- 

 ria, den masculina dess form och gestalt. Den förra är vill- 

 koret (receptaculiim) för generationen, från den sednare ut- 

 går lifvets första rörelse och verksamhet. [Gen. Anim. I. 20, 

 21.) Häraf är klart, att ingendera för sig ensamt kan gene- 

 rera, utan endast båda förenade. Men hos de flesta djur äro 

 dessa principer åtskilda, så att den ena individen är mascu- 

 lin, den andra feminin, ehuru båda dessa utgöra endast en 

 art. Så är förordnadt, emedan djurens natur är ädlare än 

 växternas, och de skiljas frän dessa genom känsloförmågan; 

 då denna under aflelsen alstras af fadren, som är den activa 

 principen, har naturen åtskiljt denna princip frän modren, som 

 är den passiva. [Gener. Anim. 1. c. 23. II. IS.) Men ej så hos 

 växterna, der generationen endast är en passiv handling; just 

 derföre måste könen bland dessa (typiskt) vara förenade till- 

 sammans, hvarföre växterna väl kunna sägas afla och föda, 

 men icke paras. [Anim. IV. c. 2, m. fl. st.) 



40. Växternas frö alstras hvarken af det masculina el- 

 ler det feminina ensamt, utan af bådas förening, liksom fo- 

 stret hos djuren. [Gen. Anim. 1. 18. II. 4.) *] Fogelägg, värpta 



•j Ehuru mycket skaipsinnigl. Ai, i(ii;elt i växternas generation, .di- 



