170 



4Ö. Så är förhållandet med Fikonträdet (Ficus), som 

 är det fruktbärande könet eller honträdet till Caprificus, 

 som blott är dess ofruktsamma kön eller hanplantan; men 

 tillsammans utgöra de blott en art, hos hvilken naturen för- 

 ordnat att befruktningen skulle förmedlas genom en insekt. 

 [Hist. Anini. V. c. 32.) 



49. Som fröen äro växternas sekretioner (exkrementer), 

 så förklaras deraf mångfaldiga olikheter. En del afgifva en 

 stor mängd frön, hvarigenom alla näringssafterna absorberas 

 till fröbildning, och sådana växter bhfva derigenom ettåriga. 

 Andra assimilera sjelfva till individens bestånd en stor del 

 af näringssaften, sådana gifva ringa quantitet af frön och blif- 

 va mångåriga. (Gen. Anim. III. c. 1.) Det händer äfven, att 

 växter afsätta inga frön; då måste genom denna näringssaf- 

 tens stockning det öfverflödiga fördelas på växtens öfriga de- 

 lar, som vi då finna ovanligt luxurierande (såsom dubbla blom- 

 mor). {Gen. Anim. 1. c. 1J5.) 



50. Allt, som sker genom naturen, bildas på ett be- 

 stämdt sätt eller ock, utom detta, genom sjelfalstring. Icke 

 alla växter uppkomma genom frön, utan det gifves vissa, 

 som uppkomma genom naturens sjelfverksamhet, hvaraf sker, 

 att några icke förekomma utan på andra växter, nemligen 

 deras aftynande och förruttnade delar. All sjelfalstring bädo 

 bland växter och djur frambringas genom jord- och växtpar- 

 tiklars jäsning, och förklaringen deraf är enkel: liksom gene- 

 rationen förberedcs af inre värmans kokning af näringsäm- 

 nena, hvilka hos växterna äro jord och vatten, sä uppslår 



