17S 



DOTAMSKA ANTIQIITETER, 



MED SÄRSKILD! HÄNSEENDK 



TU-L 



GREKERNAS NYMPHEACEER *). 



Hvad vigt fornlemningar och minnesmärken ega för hi- 

 storien, är allmänt erkändt. Afven i ruiner äro de qvarstå- 

 ende vittnen från längst förflutna tider, ofta hänvisande på 

 händelser, dem häfderna förtiga, och, äfven der dessa tala, 

 vinner historien, Tast vid bestämd lokal eller visst föremål, af 

 samtidiga monumenter ett nytt stöd, liksom större åskådlig- 

 het. Men det gifves ännu ett annat slag af monumenter, mer 

 storartade, mer varaktiga, nemligen i naturen. Vi sade mer 

 storartade, emedan de icke resas af smickret och tidens nyc- 

 ker, icke rasta sig vid dagens sländor och små intriger, utan 



•) I sammandrag efter treiine i Upsala 183(1 ulgifna dissertationer. 

 Ofvcis-dlt pA Tyska i I/ornsch. Jrc/ih> f. Sknnd. Nuturgesrh. i. 



