181 



sloria, öfvergäiigen från itoiiiacllifvet till civilisationen, från den 

 niytliiska liden till sagoåldern och vidare den egentligen hi- 

 storiska, som den grundlägger. De hafva sedan troget följt 

 de olika folkstammarne under deras vandringar. En märk- 

 värdig omständighet, som jag icke sett någorstädes anmärkt, är, 

 att de olika menniskostammarne hvardera ursprungligen egt 

 egna kulturväxter och sädesslag *), utom Tschuderne, som sak- 

 nat alla sådana. Så äro Mays och Potates Amerikanarnes, 

 Durrakorn fSorghum-arter) och Tokuiso (en art af Eleusine) 

 m. fl. Negerfolkens, Eleusine coracana och Panicum frumen- 

 taceum Malayernas, Rits Mongolernas (men i hög-Asien Bok- 

 hvetet), Hvete och Korn Kaukasiernas ursprungliga sädesslag. 

 I Norra Europa är Rågen derjemte det ursprungliga sädes- 

 slaget; okänd i Asien, dit han först i sednare tider blifvil in- 

 förd. 



Men det är icke endast sädesslagen, som lemna medlen 

 för folkens lifsuppehälle, utan hvarje zon, hvarje större lands- 

 sträcka har sina egendomliga, till näringsmedel tjenliga, -växt- 

 alster, hvilka småningom genom kulturfolken blifvit spridda, 

 så långt naturen medgifvit deras odling. Dessas ursprung, 

 utbredning och hela naturalhistoria är för menniskoslägtets 



*) Härigenom förfaller alldeles det (redetii i sig orimliga) påslåen- 

 det hos någon af Sclileglarue, alt Kullurvaxlorna aldrig varit vilda, 

 utan urt^pruugiigen öfvoilåtna åt det första nienniskoparcl. Huru 

 detta skulle kunnat hinna sköta och vårda alla dessa, som for- 

 dra verldens alla olika klimater och lokaliteter, förblifver en o- 

 upplöslig gåta. 



